Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 471/1419/25
Провадження № 2/945/858/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

06 квітня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
23 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі - позивач) через свого представника Дідуха Євгена Олександровича в системі «Електронний суд» сформувало до Братського районного суду Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_1  (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 4231685 від 20.12.2023 у розмірі 25 250 грн 00 коп., яка складається: заборгованості за тілом кредиту – 2 500 грн 00 коп., заборгованість за відсотками нараховані первісним кредитором – 13 750 грн 00 коп., заборгованість за процентами нараховані позивачем – 9 000 грн 00 коп.
Також просить, в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних із ОСОБА_1 на користь Товариства та роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» посилалося на те, що 20.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1  укладено договір про надання споживчого кредиту № 4231685.
Відповідно до умов Кредитного договору Товариство надало Позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки у розмірі 2 500 грн.
26.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», було укладено Договір Факторингу № 26/07/2024 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» право вимоги за кредитним договором № № 4231685 від 20.12.2023, що підтверджується Витягом з Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024.
Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка утворилась та судові витрати, які складаються із судового збору та професійної допомоги.
Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2025 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області.
04 лютого 2026 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2026 року, розподілена та передана головуючій судді Лопіній О.О.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Українські фінансові операції» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін.
Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» - Дідуха Євгена Миколайовичапро витребування від АТ КБ «ПриватБанк» докази щодо підтвердження належності ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжної картки № НОМЕР_2 ; щодо підтвердження або спростування факту зарахування (надходження) коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» за період з 20.12.2023 включно та протягом наступних п`яти календарних днів у сумі 2 500 грн.
05 березня 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана ухвалою суду від 09.02.2026 інформація щодо відповідача ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ).
У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» не з`явився, при цьому 10 березня 2026 представником позивача в системі «Електронний суд» сформовано заяву, відповідно до якої позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1  належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду повернувся конверт з ухвалою суду про відкриття провадження та позовною заявою з відміткою «адресат відсутній», а на 06.04.2026 повернулось зворотне повідомлення про вручення судової повістки.
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
20.12.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4231685 (а. с. 21-30 та на зворотах). 
За умовами договору Товариство надає Позичальнику кредит у сумі 2 500,00 грн. Строк кредиту 364 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 28 днів.
Відповідно до п. 1.4. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: 1.4.1. Стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. 
Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 4231685 від 20.12.2023 визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором (далі – Графік погашення). Відповідно до Графіку погашення кредит надавався строком з 16.01.2024 по 17.12.2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин суд вважає, що підписавши Договір відповідач погодився з його істотними умовами.
Факт видачі ТОВ «Лінеура Україна» та отримання Відповідачем коштів за кредитним договором № 4231685 від 20.12.2023 підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» в якому зазначено, що на ім`я ОСОБА_1  відкрито карту № НОМЕР_3 , на яку 20.12.2023 зараховано кошти на суму 2 500,00 грн (а. с. 144).
Станом на 26.07.2024, згідно розрахунку, Відповідач не виконав свої зобов`язання по Договору в частині повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитом. 
26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу № 26/07/2024 (а. с. 80-84 та на зворотах).
За Договором факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024фактор зобов`язується передати в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 
Відповідно до умов даного Договору ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4231685 від 20.12.2023. 
Факт набуття прав вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» щодо Відповідача підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 (а. с. 57-58 та на зворотах). 
Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до Боржника – ОСОБА_1 за кредитним договором № 4231685 від 20.12.2023.
Що стосується розміру відсотків за користування кредитом, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, при вирішенні спору суд враховує, що відповідно до п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
- протягом перших 120 днів - 2,5 %;
- протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Даний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
120-тим днем після набранні чинності п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» є 22 квітня 2024 року. Таким чином за період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 2,5% на день.
Починаючи з 23 квітня 2024 року протягом наступних 120 днів, тобто до 21 серпня 2024 року, максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5% на день.
У подальшому, починаючи з 22 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
Згідно розрахунку заборгованості за Договором, станом на 26.07.2024, розмір заборгованості становить 16 250,00 грн, з яких 2 500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту та 13 750, 00 грн – за відсотками. При цьому, первісним кредитором проценти нараховані в межах строку кредитування виходячи з відсоткової ставки 2,5% за кожен день користування кредитом. У подальшому, починаючи з 27.07.2024 новий кредитор продовжив нарахування відсотків за процентною ставкою 2,5 %.
Таким чином, враховуючи, що первісний кредитор та позивач безпідставно не застосували вимоги п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» та починаючи з 23.04.2024 року не здійснював нарахування процентів з розрахунку 1,5% за кожен день користування кредитом, а з 22.08.2024 з розрахунку 1 % за кожен день користування кредитом, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок процентів за користування кредитом за період з 23.04.2024 до 17.12.2024.
Враховуючи зазначене, загальний розмір нарахованих відсотків за користування кредитом за кредитним договором, укладеним з відповідачем 20.12.2023, в межах заявлених позивачем вимог, а саме в межах строку користування кредитом з 20.12.2023 по 17.12.2024 складає 7 487,50 грн, а саме:
- за період з 23.04.2024 по 21.08.2024 – 4 537,50 грн (37.50 ( 1,5%) * 121 день);
- за період з 22.08.2024 по 17.12.2024 - 2 950,00 грн (25 ( 1%) * 118 дні).
Таким чином, належним розміром відсотків за користування кредитом, в межах заявлених позовних вимог, за період з 20.12.2023 по 17.12.2024 становить 15 300 грн 00 коп. (7 812,50 (нараховані до 22.04.2024) + 7 487,50 грн (починаючи з 23.04.2024).
За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 4231685 від 20.12.2023 в сумі 17 800 грн 00 коп., з яких 2 500 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 15 300 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками.
Щодо вимог про застосування положень частин 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
У свою чергу, згідно ч.11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.
Суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Так, кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 20.12.2023, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.1. ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 70,50 %, заявлені витрати на правничу допомогу та судовий збір підлягають до задоволення пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі (70,50 %).
Решта витрат покладається на позивача.
Отже, згідно з положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1 707,79 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 050 грн.
Керуючись статтями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141 ст. ст. 258, 259, ст. 264, 265, 280-282 ЦПК України, 
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» суму заборгованості за Кредитним договором № 4231685 від 20.12.2023 в сумі 17 800 грн 00 коп., з яких 2 500 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 15 300 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати з оплати судового збору в сумі 1 707,79 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 050 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄРДПОУ 40986896, юридична адреса: 04070, Київська область, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, приміщення 19 літ. «Н», «П».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 

Суддя Олена ЛОПІНА