Справа 556/2055/25  
Номер провадження 2-а/556/32/2025 

ВОЛОДИМИРЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" січня 2026 р. сел. Володимирець 

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі: 
головуючого судді Іванків О.В. 
при секретарі судового засідання Кньовець Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в сел.Володимирець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанов про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Броварського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанов про адміністративне правопорушення серії ГБВ №685005 та серії ГБВ №685200 від 28 жовтня 2024 року якими його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.183 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу за завідомо неправдивий виклик спецслужб.
В обґрунтування позову зазначив, що в жовтні 2024 року він перебував на підробітках в Київській області. Приблизно через півроку, коли позивач вже повернувся до місця свого постійного проживання, в с.Степангород Вараського району, йому прийшов лист, в якому був супровідний від Володимирецького відділу ДВС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження, дві постанови про відкриття виконавчого провадження та дві постанови по справі про адміністративне правопорушення.
З документів, що містилися в конверті позивач зрозумів, що його притягнуто до адміністративної відповідальності і що на нього накладено штраф та він мусить сплатити 15 660 грн. Ця інформація його звісно шокувала, оскільки події викладені в постановах по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №685005 від 28.10.2024 року та серії ГБВ №685200 від 28.10.2024 року відбувались не так, як це описано в постановах, а інформація, викладена в них є надуманою та неправдивою.
Тому після отримання даних постанов та ознайомившись із змістом даних постанов вважає, що адміністративні стягнення накладено відносно нього безпідставно в зв`язку з чим просить суд скасувати постанови серії ГБВ №685005 від 28.10.2024 року та серії ГБВ №685200 від 28.10.2024 року у справах про адміністративні правопорушення. 
Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 11.07.2025 року.
Ухвалою Володимирецького районного суду від 12.09.2025 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 30 жовтня 2025 року представником відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області було подано відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі посилаючись на безпідставність та недоведеність заявлених вимог. 
Будь-яких інших заяв чи клопотань по суті справи сторонами не надано та процесуальних дій не вчинялося.
Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак надала до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві також просив розгляд справи проводити в його відсутності. 
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , звернувся на лінію 102 із повідомленням про протиправну поведінку сторонніх осіб.
Як вбачається із постанов по справах про адміністративні правопорушення серії ГБВ №685005 від 28.10.2024 року, ОСОБА_1 , 27.10.2024 року о 23-55 год., здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції та повідомив про подію, якої не було. 
Як вбачається із постанови серії ГБВ №685200 від 28.10.2024 року, ОСОБА_1 , 28.10.2024 року о 04-10 год., здійснив завідомо неправдивий виклик на лінію «102».
Цими діями ОСОБА_1 , на переконання відповідача здійснив неправдивий виклик спецслужб, чим порушив вимоги ст.183 КУпАП та на нього накладено адміністративні стягнення у виді штрафів в сумі 3400 грн., та 3400 грн.
Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Такий висновок був викладений в постанові Верховного суду від 17 липня 2019 року у справі №524/832/17.
При цьому термін "виклик" означає повідомлення телефоном або іншим засобом зв`язку працівників відповідної служби про подію, яка потребує негайного реагування та виїзду працівників відповідних екстрених служб на місце пригоди.
У відповідності до ст. 222 КУпАП України, розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.
В адміністративному позові позивач категорично заперечив свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.
У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а саме щодо завідомого неправдивого виклику поліції, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.
Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень є самі оскаржувані постанови по справах про адміністративні правопорушення. Суд вважає, що зазначені постанови є саме предметом спору між сторонами та не можуть розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постановах.
В той же час, пояснення самого позивача ОСОБА_2 про обставини, які мали місце в ніч з 27 на 28 жовтня 2024 року, жодним доказом не спростовані. Так, ОСОБА_1 пояснив, що ввечері 27.10.2024 року він дійсно телефонував на лінію "102" для виклику поліцейських, оскільки став свідком порушення громадського порядку, в т.ч. стрілянини, на вулиці населеного пункту. Повторно він телефонував на лінію "102" вночі 28.10.2024 року з приводу цієї ж події, а також з приводу отриманих ним тілесних ушкоджень. 
Вказані обставини, які представниками відповідача не спростовані, на думку суду виключають наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного праволпорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, оскільки відповідачами не було надано будь яких доказів наявності прямого умислу в діяннях позивача на завідомо неправдивий виклик поліції, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП; при цьому суд констатує, що позивач звертався до органу поліції з приводу подій, які фактично мали місце, і на думку ОСОБА_2 потребували втручання правоохоронного органу. 
Відповідно до ч.2 ст.2КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» Статті 1 Національна поліція України (поліція)-це центральни йорган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Статті 12 Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.
Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 , як громадянин України, звернувся з гарантованими йому правами ЗУ «Про національну поліцію», до Національної поліції України, з метою забезпечення охорони її прав, вважаючи їх порушеними, про що Поліцією і було проведено відповідний розгляд такого звернення позивача, та зафіксовано у відповідних процесуальних документах.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративних правопорушень щодо завідомого неправдивих викликів поліції, а тому постанови серії ГБВ №685005 та серії ГБВ №685200 від 28 жовтня 2024 року, якими на ОСОБА_1 , накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірах 3400,00 грн. та 3400,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.183 КУпАП, є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Броварського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанов про адміністративні правопорушення- задовольнити повністю. 
Скасувати постанови серії ГБВ №685005 та серії ГБВ №685200 від 28 жовтня 2024 року, у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183 КУпАП, відносно ОСОБА_1 про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 гривень та 3400,00 гривень, а провадження по справах закрити внаслідок відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м.Київ, вул.Володимирська, буд.15, Код ЄДРПОУ 40108616), за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп., судового збору.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Іванків

Учасники провадження: 
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), житель АДРЕСА_1 .
Відповідачі – Головне управління Національної поліції в Київській області юридична адреса: 01601, м.Київ, вул.Володимирська, буд.15, Код ЄДРПОУ 40108616.
Броварське районне управління Головного управління Національної поліції в Київській області, юридична адреса: 04100, м.Бровари, вул.Ярослава Мудрого, буд.24, Код ЄДРПОУ 40108616.