ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 Справа № 914/40/22(914/3490/25) 
Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я., 
за участю секретаря Малісевич М.В.
розглянувши у судовому засіданні матеріали справи 
за позовом: Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Волинській області, м. Луцьк
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит”, с. Волиця Яворівського району Львівської області
про: стягнення 106 109 грн. 53 коп.
у межах справи № 914/40/22 
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Фінгарант”, м. Київ
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит” (81324, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд.1, ідентифікаційний код 31524633)
Представники:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
ВСТАНОВИВ:
Історія розгляду справи.
Державна податкова служба України в особі Головного управління ДПС у Волинській області звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит” про стягнення з рахунків у банках до бюджету податкового боргу в сумі 106 109 грн. 53 коп.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, при розподілі позовної заяви визначено єдиний унікальний номер судової справи 914/40/22(914/3490/25), головуючим суддею визначено суддю Морозюка А.Я., в провадженні якого перебуває справа №914/40/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит”.
Ухвалою суду від 18.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 13.01.2026.
Ухвалою суду від 02.01.2026 клопотання представника позивача – Гаврилової Наталії Володимирівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, та ухвалено забезпечити її участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Проте, судове засідання, призначене на 13.01.2026 на 10:50 год. не відбулося через відсутність електроенергії в приміщені суду з 08:00 год. по 12:30 год., у зв`язку з її відключенням згідно графіку погодинних відключень (група 4.1), встановленого ПрАТ “Львівобленерго”. 
Ухвалою суду від 13.01.2026, враховуючи неможливість проведення судового засідання через відсутність електроенергії, розгляд справи по суті призначено на 03.03.2026. 
В судове засідання 03.03.2026 представники позивача та відповідача не з`явилися, причин неявки не повідомили. Згідно довідок Господарського суду Львівської області про доставку електронного листа, ухвалу суду від 13.01.2026 про призначення розгляду справи по суті на 03.03.2026 було доставлено позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів 21.01.2026. Дата отримання судом інформації про доставку документа в кабінет ЕС сторони – 22.01.2026.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. 
В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022р. у справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до “Електронного кабінету” є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
Суд, врахувавши, що обом сторонам у справі були створені необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача.
Позовна заява обгрунтована тим, що ТзОВ “Торгова мережа “Фаворит” має податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в сумі 53032,31 грн., який виник внаслідок нарахованих платником самостійно зобов`язань, згідно поданих розрахунків земельного податку, та по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачуються юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 53077,22 грн., який виник внаслідок нарахованих платником самостійно зобов`язань, згідно поданих податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Позивач, з метою вжиття заходів погашення відповідачем боргу, скерував йому податкову вимогу №0002637-1303-0320 від 13.09.2023 року, яку відповідач отримав 19.09.2023, проте податковий борг не погасив. Відтак позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в дохід бюджету України.

Позиція відповідача.
Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив та не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, строк на подання відзиву в даній справі сплив. 

Позиція суду щодо підсудності даного спору Господарському суду Львівської області.
Правовою підставою для розгляду вказаного спору в межах справи №914/40/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит” є положення ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, ухвалою господарського суду Львівської області від 25.01.2022 відкрито провадження у справі №914/40/22 про банкрутство відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит”. На даний час розгляд справи №914/40/22 триває.
Згідно із ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.
Відтак, позов ГУ ДПС у Волинській області підлягає розгляду Господарським судом Львівської області в межах справи №914/40/22 про банкрутство відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит” за правилами спрощеного позовного провадження.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів. 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит” зареєстроване в органах державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності, є платником податків та перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у Волинській області з 10.04.2008 як платник податків за неосновним місцем обліку (стан - 17).
Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.16.1.3 ст. 16 ПК України на відповідача, як на платника податків, покладено обов`язки подавати до державних податкових органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.
Як зазначено у позовній заяві та згідно розрахунку сум податкового боргу Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит” має податкову заборгованість в сумі 106 109 грн. 53 коп., яка складається з основного платежу по земельному податку з юридичних осіб за період з 31.07.2023 по 30.10.2025 (з врахуванням наявної переплати в сумі 389,24 грн.(витяг з ІКП додається)) на суму 53 032,31 грн., та основного платежу по податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки, що сплачується юридичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості, за період 31.07.2023 по 29.10.2025 (з врахуванням наявної переплати в сумі 119,65 (витяг з ІКП додається) на суму 53 077,22 грн., що також підтверджується доданою до заяви довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету.
Вказана заборгованість нарахована платником самостійно, згідно податкових розрахунків земельного податку № 9027351238 від 17.02.2023 в сумі 1768,57 грн по терміну сплати 31.07.2023, № 30.08.2023, 02.10.2023, 30.10.2023, 30.11.2023, 02.01.2024, 30.01.2024; № 9031404208 від 16.02.2024 в сумі 1858,77 грн. по терміну сплати 01.03.2024, 01.04.2024, 30.04.2024, 30.05.2024, 01.07.2024, 30.07.2024, 30.08.2024, 30.09.2024, 30.10.2024, 02.12.2024, 30.12.2024, 30.01.2025; № 9031077563 від 14.02.2025 в сумі 2081,82 грн по терміну сплати 03.03.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 30.05.2025, 30.06.2025, 30.07.2025, 01.09.2025, 30.09.2025, 30.10.2025, та податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 9027430480 від 17.02.2023 в сумі 4916,13 грн по терміну сплати 31.07.2023, 30.10.2023, в сумі 4916,11 грн по терміну сплати 29.01.2024; № 9031404229 від 16.02.2024 в сумі 5209,63 грн по терміну сплати 29.04.2024, 29.07.2024, 29.10.2024, 29.01.2025; № 9031077583 від 14.02.2025 в сумі 5870 грн по терміну сплати 29.04.2025, 29.07.2025, 29.10.2025, що відображено в інтегрованих картках платника та зазначено в заяві.
В підтвердження податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб на суму 53 032,31 грн. позивач надав податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2023 рік від 17.02.2023, за 2024 рік від 15.02.2024 та за 2025 рік від 14.02.2025, відповідно до даних яких платником самостійно нараховано суму зобов`язань по податку, та згідно розрахунку (уточнення)податкового зобов`язання за періоди: січень - грудень 2023 нараховано 21 222,83 грн. (по 1768,57 грн. в місяць), січень-грудень 2024 нараховано 22 305,19 грн. (по 1858,77 грн. в місяць), січень-грудень 2025 нараховано 24 981,82 грн. (по 2081,82 грн. в місяць). Наявність податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 53 032,31 грн. також підтверджується інтегрованими картками платника ТзОВ “Торгова мережа “Фаворит” за період з 30.06.2023 по 30.11.2023, з 31.12.2023 по 31.12.2024 та з 31.12.2024 по 31.10.2025 роки.
В підтвердження податкового боргу з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки на суму 53 077,22 грн. позивач надав податкові декларації з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки за звітний 2023 рік від 17.02.2023, за звітний 2024 рік від 15.02.2024, за звітний 2025 рік від 14.02.2025, та розрахунки (додаток 2) до податкових декларацій з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки, за яким платником самостійно здійснено нарахування на 2023 на суму 19 664,50 грн., на 2024 на суму 20 838,50 грн., на 2025 на суму 23 480,00 грн. Наявність податкового боргу з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки на суму 53 077,22 також підтверджується інтегрованими картками платника ТзОВ “Торгова мережа “Фаворит” за період з 30.06.2023 по 31.10.2023, 31.12.2023 по 31.10.2024, 31.12.2024 та по 31.10.2025 роки.
Також в матеріалах справи наявна податкова вимога Форма «Ю» від 13.09.2024 №0002637-1303-0320 з Детальним розрахунком суми податкового боргу, яка була направлена відповідачу, з вимогою терміново сплати податковий борг, що станом на 12.09.2023 становив 7 944,38 грн. (в т.ч. по податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки в розмірі 4 796,48 грн., по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 3 147,90 грн.), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Укрпошти. 
Матеріали справи не містять доказів сплати вказаних сум податкового боргу.
Відповідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.
За приписами пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
Згідно з пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 46.1 статті 46 ПК України встановлено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11. ст. 56 ПК України).
Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст.287 ПК України).
Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.4 статті 59 ПК України передбачено направлення податкової вимоги платнику, який визначив суму податкового зобов`язання в самостійно поданій податковій декларації, але у встановлені строки не сплатив суму податкового зобов`язання.
Крім того, пунктом 59.5 статті 59 ГП України, передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Отже із матеріалів справи слідує, що позивачем було виставлено ТзОВ “Торгова мережа “Фаворит” податкову вимогу форми “Ю” від 13.09.2024 №0002637-1303-0320, яка станом на даний час не відкликана, а податковий борг не оплачений. 
Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача в дохід бюджету України податкового боргу на суму 106 109,00 грн., яка виникла по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 53 032,21 грн. та податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки, в розмірі 53 077,00 грн., є обгрунтованою.
За змістом положень п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.
Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Виходячи з норм ст. 95 Податкового кодексу України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З врахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:
Згідно п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір” (в редакції Закону України №2719-ХІ від 25.11.2022), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до ч. 2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Оскільки позивач від сплати судового збору у розглядуваній справі звільнений, позовна заява з додатками 13.11.2025 надійшла через систему «Електронний суд», відтак судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (з врахуванням ч. 3 чт. 4 Закону України “Про судовий збір”) покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України. 
Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд - 
ВИРІШИВ:
1. Позов задоволити повністю.
2. Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит” (81324, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд.1, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 31524633) до бюджету податковий борг в сумі 106 109 грн. 53 коп.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова мережа “Фаворит” (81324, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд.1, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 31524633) в дохід Державного бюджету України 2 422 грн. 40 коп. - судового збору. 
4. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 09.03.2026.

Суддя Морозюк А.Я.