Справа № 686/6979/26
Провадження № 2-а/686/150/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Порозової І.Ю.
за участі секретаря Сташевської А.О.
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

5 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6698308 від 21.02.2023, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що при винесенні оскаржуваної постанови порушено процедуру розгляду справи, зокрема співробітник поліції не назвався, не повідомив причину зупинки, відеозапис порушення продемонстрував після третього прохання на мобільному телефоні. З огляду на викладене позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 10.03.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом та не поданням заяви про поновлення такого строку.
11.03.2026 року позивач виправив допущені недоліки та подав заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом.
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 16.03.2026 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду з позовом, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 26.03.2026 року.
19.03.2026 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов.
В судовому засіданні позивач наполягає на задоволення позову та пояснив, що дійсно мало місце порушення правил дорожнього руху, що полягало у керуванні ним транспортним засобом з непрацюючою фарою, однак процедурні порушення, допущенні інспектором при складанні постанови є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Серед таких позивач називає: не повідомлення інспектором його посаду, звання; невірно повідомлено інспектором пункт правил дорожнього руху, який порушив водій, замість п.31.4.3 в) інспектор назвав п.31.4.3а); відео фіксації порушення інспектор представив після третього прохання водія, на мобільному телефоні, а мав би продемонструвати його на службовому планшеті. 
Представник відповідача до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у поданому до суду відзиві наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки докази винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху зафіксовані на долученому до відзиву відеозаписі та позивачем не спростовані.
Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6698308 від 21.02.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 
Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 21.02.2026 року о 01:10:16 год. у м.Хмельницькому по вул.Свободи,73 керував транспортним засобом Renault Megane Scenic НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 а ПДР.
Як вбачається із змісту відзиву відповідача та долучених до нього відеозаписів, ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем Renault Megane Scenic НОМЕР_1 у вказаному в постанові місці, в темну пору доби на якому не працювала ліва фара в режимі ближнього світла, що було зафіксовано в ході руху транспортного засобу та додатково у момент його зупинки.
Після зупинки транспортного засобу, інспектор назвався молодшим лейтенантом патрульної поліції Навроцьким та повідомив водія про причину зупинки транспортного засобу-непрацюючу ліву фару. Зафіксувавши правопорушення інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у якій зазначено пункт правил дорожнього руху, порушеного водієм та на вимогу водія продемонстровано відеозапис з місця події.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до змісту п.31.4.3 в) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
Відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних норм і стандартів.
З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.
Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (Стаття 19).
В Правилах дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, пунктом 1.3., визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Аналогічна вимога зазначена в ЗУ "Про дорожній рух" (ст. 14 п. 5), у якій визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
У поліцейського, під час зупинки транспортного засобу та розгляду адміністративної справи була ввімкнена бодікамера, у відповідності до ст. 40 закону України «Про Національну поліцію», диск з відеозаписом долучено до матеріалів справи.
Суд зазначає, що саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення на особу, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення ПДР України, що і було зроблено відповідачем.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено правомірність прийнятого відповідачем рішення, підстави позову на яких наполягає позивач окрім надмірного формалізму ніяк не спростовують обставини вчиненого ним правопорушення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 246, 248, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у позові до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 30.03.2026 року.

Суддя: