Справа № 718/470/26
Провадження 2/718/219/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2026 р.   м.Кіцмань Чернівецька область 
Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

20.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося до суду з вказаним вище позовом, мотивованим тим, що 27.03.2017 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С07.102.11715 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит шляхом встановлення кредитного ліміту в розмірі 200 000 грн, зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Згідно з умов договору ОСОБА_1 зобов`язався у визначені строки здійснювати погашення суми заборгованості, проценти за користування кредитом.
На порушення умов кредитного договору № С07.102.11715 від 27.03.2017 про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 16 листопада 2023 року відповідач має заборгованість в розмірі 44 789,74 грн, а саме: 30 412,44 грн - заборгованість за основним боргом; 14 377,30 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
16 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (фактор) укладено договір факторингу № 16/11-23, за умовами якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату.
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 16 листопада 2023 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № С07.102.11715.
29 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта.
Відповідно до реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № С07.102.11715.
У зв`язку з прострочення зобов`язання позивачем нараховано інфляційні втрати за період з 07.12.2020 до 23.02.2022 в розмірі 3902,29 грн, та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 07.12.2020 до 23.02.2022  в розмірі 999,35 грн.
З урахуванням наведеного та посилаючись на відповідні норми права просить суд позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідача суму боргу в розмірі 44 789,74 грн та здійснити розподіл судових витрат.
Ухвалою суду від 23.02.2026 визначено вказану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, відповідно до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї. Судом направлено ухвалу про відкриття провадження, яка отримана відповідачем 26.02.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
27.03.2017 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду № С07.102.11715 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит шляхом встановлення кредитного ліміту в розмірі 200 000 грн, зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Згідно з умов договору ОСОБА_1 зобов`язався у визначені строки здійснювати погашення суми заборгованості, проценти за користування кредитом.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 16 листопада 2023 року за кредитним договором № С07.102.11715 від 27.03.2017 ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 44 789,74 грн, а саме: 30 412,44 грн - заборгованість за основним боргом; 14 377,30 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
16 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір факторингу № 16/11-23, за умовами якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату.
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 16 листопада 2023 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № С07.102.11715.
29 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта.
Відповідно до реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № С07.102.11715.
У зв`язку з прострочення зобов`язання позивачем нараховано інфляційні втрати за період з 07.12.2020 до 23.02.2022 в розмірі 3902,29 грн, та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 07.12.2020 до 23.02.2022  в розмірі 999,35 грн.
Відповідно до частин 1,2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно зі статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави дійти висновку, що лише виписки по рахункам або касовий документ - заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів.
В той же час, суд зазначає, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.
На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано копію договору про надання кредиту № C07.102.11715 від 27.03.2017, копію довідки повідомлення про ознайомлення з умовами кредитування від 27.03.2017, яка власноруч підписана відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором.
На підтвердження факту користування ОСОБА_1 кредитними коштами позивачем надано виписку по рахунку, яка сформована 16.11.2023, за період з 06.12.2018 по 16.11.2023. У вказаній виписці номер кредитного договору вказано Z62.00118.004611658 від 06.12.2018, а період користування кредитними коштами – з 06.12.2018 по 19.09.2019.
На підтвердження користування кредитними коштами за кредитним договором № С07.102.11715 від 27.03.2017 будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів стороною позивача не надано. Клопотань про витребування доказів не подавалося.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Важливим є те, що, в цій ситуації на позивача покладається обов`язок довести наявність підстав для встановлення відповідних фактів, про що він повинен надати докази, при цьому, відповідачі мають зустрічний обов`язок довести ті обставини, які становлять основу його заперечень, тягар доказування позивача існує завжди, в свою чергу відповідач обирає варіант захисту від активного заперечення до повного мовчання.
При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Отже, оцінюючи надані докази і зіставляючи їх з фактами, які доводить позивач, суд виснує, що ним не виконаний свій обов`язок по доведенню позовних вимог і на підставі наданих доказів неможливо зробити висновок, що факти, на які посилається позивач, користування кредитними коштами за кредитним договором № С07.102.11715 від 27.03.2017 , мали місце. 
Враховуючи описане суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 417 ЦПК України, ст. ст. 512, 514, 526, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд ,- 
ВИРІШИВ :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.
Судове рішення не проголошувалося відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, 5 поверх, прим. 68, 69, код ЄДРПОУ: 43575686.

Відповідач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя         Василь Скорейко