Справа № 3/593/138/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2026 р. м.Бережани

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Музика Я.М., з участю прокурора Трояна Р.Б. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених за ст.172-12 ч.2 КУпАП, ст.172-13 ч.1 КУпАП – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, освіта вища, працюючого начальником групи забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,- 
ВСТАНОВИВ :
Начальник групи забезпечення заходів цивільно - військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_1 проходить військову службу на вказаній посаді з 21.09.2025 р. і по даний час.
Відповідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Частиною 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
У відповідності до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію. Саме з цим моментом відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» законодавець пов`язує настання особливого періоду. При цьому, сама мобілізація не вичерпує завдань особливого періоду, а лише розпочинає його дію. Закінчення періоду мобілізації, у свою чергу, не є самостійною підставою для припинення особливого періоду, при цьому в проміжках між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.
За таких обставин на даний час діє особливий період.
Відповідно до ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.
Поряд з цим, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.09.2025 № 264 ОСОБА_1 призвано на військову службу із запасу та призначено на посаду начальника групи забезпечення заходів цивільно- військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно функціональних обов`язків начальник групи забезпечення заходів цивільно - військового співробітництва безпосередньо підпорядковується начальнику відділення цивільно - військового співробітництва та є безпосереднім начальником для особового складу групи.
Відповідно, солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою - тобто військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих обов`язків, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі. Натомість солдат ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.
Так, 23.02.2026 р. на адресу Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли матеріали службового розслідування за фактом керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння військовослужбовцем солдатом ОСОБА_1 .
За результатами опрацювання вказаних матеріалів встановлено, що начальник групи забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_1 близько 17 год. 45 хв. 17.02.2026р., керуючи транспортним засобом марки «NISSAN MURANO» військовий номер НОМЕР_1 по вул. Лепких в м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області в стані алкогольного сп`яніння здійснив рух заднім ходом та скоїв зіткнення із поліцейським автомобілем, внаслідок чого вказаний автомобіль марки «NISSAN MURANO» військовий номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, тобто з власної необережності, допустив пошкодження військового майна ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, начальник групи забезпечення заходів цивільно - військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_1 , в порушення своїх статутних обов`язків визначених ст. ст. 11, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з власної необережності, в умовах особливого періоду, близько 17 год. 45 хв. 17.02.2026р., керуючи транспортним засобом марки «NISSAN MURANO» військовий номер НОМЕР_1 по вул. Лепких в м. Бережани Тернопільської області в стані алкогольного сп`яніння здійснив рух заднім ходом та скоїв зіткнення із поліцейським автомобілем, внаслідок чого вказаний автомобіль марки «NISSAN MURANO» військовий номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто - необережне пошкодження військового майна, вчинене в умовах особливого періоду.
Крім цього, начальник групи забезпечення заходів цивільно - військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_1 близько 17 год. 00 хв. 17.02.2026р., всупереч вимогам наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.12.2025 № 832, не маючи допуску до керування транспортним засобом марки «NISSAN MURANO» військовий номер НОМЕР_1 , в АДРЕСА_3 , незаконно використав вказаний транспортний засіб в особистих інтересах.
Таким чином, начальник групи забезпечення заходів цивільно - військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, на яку постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків, в порушення своїх статутних обов`язків визначених ст. ст. 11, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 17 год. 00 хв. 17.02.2026р., в м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області, не маючи допуску до керування транспортним засобом марки «NISSAN MURANO» військовий номер НОМЕР_1 , незаконно використав вказаний транспортний засіб в особистих інтересах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто - незаконне використання військовою службовою особою транспортних засобів в особистих інтересах.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.172-13 ч.1 КУпАП та ст.172-12 ч.2 КУпАП визнав, щиро розкаявся, пояснив, що більше таке не повториться.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення у цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Приписи цієї норми можливо виконати лише шляхом об`єднання справ в одне провадження.
Крім визнання вини самим правопорушником, його вина у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушення доведена сукупністю зібраних у справі доказів.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених за ст.172-13 ч.1 КУпАП – як незаконне використання військовою службовою особою транспортних засобів в особистих інтересах та за ст.172-12 ч. 2 КУпАП –як необережне пошкодження військового майна, вчинене в умовах особливого періоду.
При накладенні адміністративного стягнення правопорушнику, суд враховує його особу, характер вчинених правопорушень, щире каяття у вчиненому і вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 36, ст.172-12 ч.2, ст.172-13 ч.1 КУпАП 221, 283, 284 КУпАП, суд,-
П О С Т А Н О В И В: 
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-12 ч. 2 КУпАП та ст.172-13 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі ) грн. 00 коп. в дохід держави.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.
Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області Я.М. Музика