Справа № 392/1967/25 
Провадження № 2/392/435/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 квітня 2026 року        м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання - Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска цивільну справу №392/1967/25 за позовом  ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Перемот Оксана Григорівна до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав.
На обґрунтування позову зазначила, що (позивач) вона є матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зареєстрованому шлюбі з батьком дитини ОСОБА_2 вони не перебували, але деякий час проживали разом як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в м. Сімферополі в АР Крим. Від цих стосунків у них народився син ОСОБА_4 , актовий запис про народження якого був вчинений в книзі реєстрації народжень на тимчасово окупованій території Криму. ОСОБА_4 був зареєстрований на її прізвище, але в подальшому встановлено батьківство ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 , про що видане відповідне свідоцтво. Коли синові було три роки, вона припинила спільне проживання з його батьком та з дитиною переїхала в м. Знам`янку Кіровоградської області. Надалі дитину ОСОБА_3 було зареєстровано громадянином України та 19 лютого 2020 року Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПСМУМЮ (м. Дніпро) поновлено актовий запис про народження та видано свідоцтво. Батько дитини ОСОБА_2 на той час залишився проживати на тимчасово окупованій території АР Крим, місце його знаходження на даний час її не відоме. З 2020 року, ОСОБА_2 життям своєї дитини взагалі не цікавився, жодного контакту зі своїм сином ОСОБА_4 не підтримує, участі у його вихованні, розвитку і утриманні не приймає. ОСОБА_2 не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створює умов для отримання ОСОБА_4 освіти, тощо. Тривалість в часі такої поведінки відповідача призвело до повної втрати психологічно-емоційного зв`язку між ним та сином, який вже навіть не згадує про його існування, не сумує за ним та не має потреби у стосунках із біологічним батьком, що призвело до повного перекладення відповідачем своїх обов`язків по вихованню сина на неї. Вважає, що разом зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, явно свідчить про умисне тривале ухилення батька ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_3 та є наслідком винної поведінки з його боку в наслідок свідомого нехтування ним своїми зобов`язаннями, покладеними на батька нормами ст. 150 та ч.І ст. 157 Сімейного кодексу України, що згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та у разі задоволення позову не відбудеться жодного порушення прав сторін, оскільки батько не проявляє намірів піклуватися про свого сина, а потреби дитини, в свою чергу, компенсовані зусиллями матері. У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з даним позовом про позбавлення їх батьківських прав.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2026 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 13.03.2026 року за вх.№2890 про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору начальник органу опіки та піклування виконавчого комітету Знам`янської міської ради Бурко О.А. подала заяву, зареєстровану судом 01.04.2026 року за вх. №3941 про розгляд справи без участі спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 12.01.2026, 12.03.2026, 02.04.2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.
Відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від відповідача не надходили, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечувала у поданій на адресу суду заяві представник позивача.
Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості.
Суд в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів поданих учасниками справи, встановив наступні факти, обставини та правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_1 від 13.08.2016 року, виданого відділом реєстрації народження міста Сімферополь Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №488, батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із присвоєнням дитині прізвища « ОСОБА_6 » (а.с.7). 
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.08.2016 року виданого відділом реєстрації народження міста Сімферополь Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №3738, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені в графі батько « ОСОБА_2 », в графі мати - « ОСОБА_1 » (а.с. 6).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19.02.2020 року, запис про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поновлено повторно. Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені в графі батько « ОСОБА_2 », в графі мати - « ОСОБА_1 » (а.с.8).
Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 від 24.03.2023 року, виданого Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис №3 від 24.03.2023 року (а.с.5).
Згідно довідки про реєстрацію громадянина України №663/73/2020 від 30.07.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополь Автономна Республіка Крим, відповідно до рішення УДМС України в Кіровоградській області від 06.04.2020 набув громадянства України на підставі ч.1 ст.7 ЗУ «Про громадянство України» та відповідно до законодавства України він є громадянином України з 22.03.2016 року (а.с.9). 
Відповідно до довідки Будинкового комітету м. Знам`янка Кіровоградської області №10 від 05.06.2024 року ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входить: син - ОСОБА_3 , 2016 року народження, мати - ОСОБА_7 , 1962 року народження (а.с.10).
Згідно характеристики виконавчим комітететом Знам`янської міської ради Кіровоградської області, малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться сином ОСОБА_1 і проживає разом із мамою і бабусею по материній лінії ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 . Під час проживання за вказаною адресою дитина здобуває освіту в ліцеї «Крила України», де закінчив 2-й клас. ОСОБА_4 сусіди бачать охайно одягненим та доглянутим, він має необхідні для розвитку і навчання речі: окрему кімнату в квартирі зі спальним місцем, іграшками предметами для навчання та розвитку. Хлопчик розвинутий емоційно та розумово, привітний до оточуючих, добре вихований. Розвитком та вихованням дитини повністю займаються його мама та бабуся. При цьому, біологічний батько дитини з часу переїзду ОСОБА_4 з матір`ю в Україну з 2020 року участі у розвитку та вихованні сина не приймає, з дитиною взагалі не спілкується, не утримує, підготовкою до дорослого життя, розвитку нормального самоусвідомлення не займається, за місцем знаходження дитини з жодного разу не з`являється. В поведінці ОСОБА_4 явно видно прояви любові та прихильності до своєї мами, про батька дитина навіть не згадує (а.с.11).
Відповідно до характеристики виданої директором ліцею «Крила України» - ОСОБА_8 та класним керівником ОСОБА_9 - ОСОБА_3 , 2016 року народження, є учнем 2-Б класу ліцею «Крила України» Знам`янської міської ради та навчається в ліцеї з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Дотримується правил поведінки, реагує на зауваження вчителя. Мати, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню сина. Постійно підтримує зв`язок із учителем, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу. ОСОБА_4 забезпечений усім необхідним для навчання. Завжди чистий, охайний (а.с.12).
З копії довідки Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №82 від 07.05.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 не отримує аліменти від ОСОБА_2 у період з 01.11.2024 по 30.04.2025 згідно виконавчого листа №389/1757/23 виданого Знам`янським міськрайонним судом 29.08.2023 про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до повноліття дитини, розпочинаючи стягнення з 06.06.2023 року (а.с.15).
Згідно копії розрахунку за виконавчим листом №389/1757/23 від 29.08.2023 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 АСВП 72835059, заборгованість зі спалати аліментів станом на 01.05.2025 становить 82938,50 грн (а.с.16).
Відповідно до висновку за вих. №01-40/413/1 від 22.08.2025 року про доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісія з питань захисту прав дитини розглянула питання та затвердила наступне: батьки дитини, ОСОБА_3 , - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з 2015 року проживали разом в м. Сімферополь АР Крим. В зареєстрованому шлюбі не перебували. Своє батьківство ОСОБА_2 визнав в органі реєстрації актів цивільного стану під час народження дитини. В 2020 році мати з дитиною повернулися в Україну. Після повернення дитині було повторно поновлено актовий запис про народження (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 19.02.2020 року, видане Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). В 2020 році батько, ОСОБА_2 , телефонував синові декілька разів. Під час останнього дзвінка ОСОБА_2 в розмові підтримував збройну агресію в Україні. Після цього і до сьогоднішнього дня батько з сином жодним чином не спілкуються. Весь обсяг обов`язків щодо утримання, виховання, навчання та розвитку малолітньої дитини виконує мати, ОСОБА_1 .  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з сином, ОСОБА_3 , проживають за адресою: АДРЕСА_3 . До складу сім`ї також входить ОСОБА_7 , 1962 р.н. (мати ОСОБА_1 ). Умови проживання сім`ї задовільні. У дитини є окрема кімната, облаштована необхідними речами для виховання, навчання та розвитку. Малолітній забезпечений одягом, взуттям, шкільним приладдям (акт обстеження умов проживання від 09.07.2025 року). За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується як порядна, вихована, ввічлива, спокійна, доброзичлива людина. Самостійно виховує сина та приділяє достатньо уваги його вихованню (характеристика голови будинкового комітету №33). Хлопчик завжди охайний та доглянутий, привітний до оточуючих, добре вихований. За місцем проживання дитини батько, ОСОБА_2 , жодного разу не з`являвся (характеристика голови будинкового комітету). Малолітній ОСОБА_3 навчається в ліцеї «Крила України». Мати, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню сина. Постійно підтримує зв`язок із вчителем, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу. Батько, за роки навчання сина в даному навчальному закладі, його не відвідував, з вчителями не спілкувався (характеристика ліцею «Крила України» від 14.04.2025 року №86). ОСОБА_2 ніяким чином про малолітнього сина не піклується, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я. Матеріальної допомоги на його утримання не надає. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Також не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей. ОСОБА_2 не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для підтримки психо-емоційного зв`язку між ними. Відповідно до довідки про не отримання аліментів від 07.05.2025 року №82, виданою Маловисківським відділом державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини. Заборгованість станом на 01.05.2025 року складає 82 938,50 грн. (відповідно до рахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №398/1757/23 від 29.08.2023 про стягнення на користь ОСОБА_1 АСВП 72835059). Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення батька від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. До того ж, згідно з інформацією центру дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, безпеки людства та міжнародного порядку «Миротворець», ОСОБА_2 проходив військову службу у Військово-Морських Силах Збройних Сил України на території АР Крим, але перейшов на військову службу до окупантів. Зважаючи на вищевикладене, комісія вирішила за доцільне затвердити висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18--19).
Вирішуючи даний позов суд застосовує такі норми права.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до ч.4. ст. 164 СК України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У відповідності до ч.1, ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладаються права, обов`язки та відповідальність за виховання та розвиток дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до пункту 16 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного суду України, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22 (провадження № 61-14340св23), від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20 (провадження № 61-1544св21), від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19 (провадження № 61-15290св20)та інші).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.
У рішенні від 30 червня 2020 року (заява (№ 70879/11) ЄСПЛ також наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 19 лютого 2024 року у справі № 159/2012/23, від 19 лютого 2024 року у справі № 159/2012/23, від 17 січня 2024 року у справі № 735/308/21, від 22 листопада 2023 року у справі № 320/4384/18, від 12 вересня 2023 року у справі № 213/2822/21 та інших.
З матеріалів справи судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю, яка повністю займається його вихованням, навчанням та забезпечує всім необхідним. Тобто повністю виконує батьківські обов`язки. Відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу, систематично свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, що є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги насамперед інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 , таких як: збереження сімейного оточення, захист і безпека дитини, право на здоров`я, освіту, спроможність матері піклуватися про дитину, стосунки між дитиною і батьками, які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, маючи можливість вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, не вживає відповідних заходів, а тому, суд вбачає в діях відповідача наявність вини у невиконанні батьківських обов`язків, враховуючи, що дитина проживає разом матір`ю та відсутність перешкод з її боку для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, на підставі чого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітньої дитини та відповідно є такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 .
При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Знам`янської міської ради, код ЄДРПОУ 04055191, місцезнаходження: вул. Михайла Грушевського, буд.19, м. Знам`янка, Кіровоградська область.

Суддя       Альона  Володимирівна Бадердінова