П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/1856/25	

Перша інстанція суддя Тарасишина О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства освіти та науки України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства «Інфоресурс», про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Міністерству освіти і науки України, а саме:
- визнання протиправними дії Міністерства освіти і науки України пов`язані із вжиттям організаційних заходів щодо забезпечення функціонування ЄДЕБО, за яких у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 552021 від 27 грудня 2024 року відображалися відомості про порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , послідовності навчання;
- визнання протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо невнесення змін до системи ЄДЕБО щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині послідовності навчання;
- зобов`язання Міністерства освіти і науки України внести зміни до ЄДЕБО, за яких у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 24 жовтня 2003 року у колонці «На підставі даних, що містяться у Єдиній державний електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» «відображалося «Так, не порушує». 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що позивачем порушено послідовність здобуття освіти, визначену у ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про освіту», оскільки позивач вже здобував освіту за рівнем, який був подібний рівню освіти, яку він наразі здобуває, отримував необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на відповідному рівні освіти, а тому довідка про здобувача освіти за даними ЄДЕБО відносно позивача сформована правильно.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що після здобуття ОСОБА_1 , повної загальної середньої освіти в 2021 році у Одеському ліцеї «Приморський» Одеської міської ради Одеської області, він 11 серпня 2021 року вступив до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова денної форми навчання за спеціальністю 113 «Прикладна математика», рівень освіти «Бакалавр» та паралельно 01 жовтня 2022 року набув статусу студента Національного університету «Одеська політехніка» денної форми навчання за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки», рівень освіти «Бакалавр». 
В подальшому, на підставі Наказу ректора Одеського національного університету імені І.І. Мечникова № 2328-18-С від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 відраховано із закладу за спеціальністю 113 «Прикладна математика» за власним бажанням, при цьому позивач продовжував навчатися в університеті «Одеська політехніка».
При цьому, 27 грудня 2024 року сформовано довідку на ім`я ОСОБА_1 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 552021, яка містить наступну інформацію: «На підставі даних, що містяться у Єдиній державний електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою ст. 10 ЗУ «Про освіту» «НІ, ПОРУШУЄ», що на думку позивача суперечить чинному законодавству про освіту, оскільки: «Перший (Бакалаврський) рівень вищої освіти є вищим рівнем за базову середню освіту».
Не погоджуючись з вказаними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як Міністерством освіти і науки України не доведено правомірності оскаржуваної відмови, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про освіту» регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.
Згідно ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про освіту», рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
При цьому, Закон України «Про вищу освіту» встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, створює умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях.
Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про вищу освіту», підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування типових спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.
Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.
Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.
Третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності розв`язувати комплексні проблеми в галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності.
Освітньо-науковий рівень вищої освіти передбачає здобуття особою теоретичних знань, умінь, навичок та інших компетентностей, достатніх для продукування нових ідей, розв`язання комплексних проблем у галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності, оволодіння методологією наукової та педагогічної діяльності, а також проведення власного наукового дослідження, результати якого мають наукову новизну, теоретичне та практичне значення.
Освітньо-творчий рівень вищої освіти передбачає оволодіння методологією мистецької та мистецько-педагогічної діяльності, здійснення самостійного творчого мистецького проекту, здобуття практичних навичок продукування нових ідей і розв`язання теоретичних та практичних проблем у творчій мистецькій сфері.
Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про вищу освіту», здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва;
Крім того, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури;
Додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок № 560), затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Вказаним переліком передбачено, що документами, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 ЗУ «Про освіту», а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.
Додатком 9 до Порядку № 560 затверджено форму довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є дотримання послідовності здобуття позивачем освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про освіту», в контексті застосування п. 1 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та, відповідно, правомірність формування довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО.
В даному випадку, як встановлено судом першої інстанції, на ім`я позивача сформовано довідку про здобувача освіти за даними ЄДЕБО від 27 грудня 2024 року № 552021, в якій зазначено, що поточне здобуття позивачем освіти порушує послідовність, визначену ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про освіту».
Вказане порушення, на переконання суб`єкта владних повноважень, полягає у тому, що позивач у період з 11 серпня 2021 року по 16 вересня 2013 року вже навчався у ВНЗ Одеський національний університет імені І.І. Мечникова.
Проте, колегія суддів зазначає, що 16 вересня 2023 року позивач був відрахований з числа здобувачів освіти за власним бажанням.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані обставини справи не можуть свідчити про здобуття позивачем відповідного рівня освіти за освітнім ступенем бакалавр у зв`язку з незавершеністю процесу здобуття освіти.
На факт незавершеності здобуття позивачем вищої освіти безумовно вказують також відомості з ЄДЕБО (щодо позивача).
Між тим, позивач для здобуття освітнього ступеня бакалавра 01 жовтня 2022 року був зарахований до ВНЗ Національний Університет «Одеська політехніка». 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що послідовність здобуття позивачем освіти відповідає положенням ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про освіту», оскільки позивач на момент отримання спірної довідки здобував перший рівень вищої освіти, який є вищим за раніше здобутий ним рівень освіти.
Відповідний висновок колегії суддів відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 03 березня 2026 року, у справі №340/7912/24.
З іншого боку, щодо питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО, Верховний Суд у постановах від 29 жовтня 2025 року (справа № 200/5372/24), від 25 листопада 2025 року (справа № 160/34591/24), від 15 січня 2026 року (справа № 300/2794/25) сформував висновок, що саме МОН України та технічний адміністратор ДП «Інфоресурс» мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про наявність чи відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про освіту».
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог та з обраним судом способом поновлення порушених прав позивача. 
При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Міністерство освіти і науки України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук