ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року	Львів	Справа №380/8855/25 пров. №А/857/51109/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 380/8855/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій,
місце ухвалення судового рішення 	м. Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	Гулик А.Г.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	

ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 380/8855/25 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій задоволено повністю.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, яка передбачена одному із батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років за 2019, 2022, 2023 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, виходячи із розрахунку місячного грошового забезпечення 37 823,25грн.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, яка передбачена одному із батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років за 2019, 2022, 2023 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби із розрахунку місячного грошового забезпечення 41736грн, із врахуванням виплачених коштів. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що ні в підпункті 2 пункту 6 глави 9 розділу V Інструкції №558, ні в пункті 1 глави 8 розділу III Інструкції 558 не зазначається, що обрахунок грошового забезпечення повинен проводитися з останніх отриманих нарахувань. Крім того надбавка за особливості проходження служби в розмірі 60% була встановлена за конкретний місяць проходження служби червень 2023 року. Вказує, що пункт 1 глави 8 розділу III Інструкції 558 роз`яснює що іншим військовослужбовцям, які виконують обов`язки за посадами в умовах режимних обмежень, виплачується надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно»- 15відсотків. Позивач станом на день виключення зі списків військової частини у зв`язку зі звільненням перебувала відпустці без збереження грошового забезпечення для догляду за дитиною, та не виконувала обов`язки за займаною посадою. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не позбавило жодної виплати, крім надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15 % від ПО) – 846 грн., та провело розрахунок з складових з урахуванням зміни на час звільнення у січні 2025 року.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної скарги відповідач та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримала право на отримання складових грошового забезпечення відповідно до підпункту 2 пункту 6 глави 9 розділу V Інструкції №558 та пункту 1 глави 8 розділу III Інструкції 558 під час проходження військової служби та не може бути їх позбавлена у зв`язку з перебуванням у відпустці без збереження грошового забезпечення для догляду за дитиною.
Відповідач здійснив розрахунок одноразових складових грошового забезпечення із грошового забезпечення, встановленого у червні 2023 року, тобто місяці вибуття ОСОБА_1 у відпустку по догляду за дитиною, безпідставно виключивши складові, які на думку відповідача, позивач втратив на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач діяв протиправно щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, яка передбачена одному із батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років за 2019, 2022, 2023 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, виходячи із розрахунку місячного грошового забезпечення 37823,25грн.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.01.2025 №37-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби згідно з абзацом третього пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку.
Із наданих на адвокатський запит документів вбачається, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.06.2023 № 251-ОС ОСОБА_1 надано, та наказом цього ж начальника від 14.06.2024 продовжено відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. Відповідач надав витяг із наказу про виключення із списків особового складу та всіх видів забезпечення, повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні, архівні відомості особистих карток грошового забезпечення, зокрема за 2023 – 2025 роки, із яких слідує, що ОСОБА_1 у зв`язку із звільненням з військової служби нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткові відпустки загальним терміном 72 календарні дні на загальну суму 90775,81 грн, а також нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 21 повний календарний рік служби у сумі 397144,13 грн.
Для розрахунку розміру місячного грошового забезпечення як розрахункової величини для вказаних виплат слід розділити суму одноразової грошової допомоги 397144,13 грн на 21 рік, що становить 50 відсотків місячного розміру грошового забезпечення у сумі 18911,63грн, а відповідно місячний розмір грошового забезпечення, із якого відповідач нарахував та виплатив компенсацію за невикористані дні відпусток та одноразову грошову допомогу становить 37823,25грн (18 911,63грн*2).
Як слідує із архівної відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2023 рік у місяці вибуття останньої у відпустку без збереження грошового забезпечення у червні 2023 року розмір нарахованого та виплаченого місячного грошового забезпечення із розрахунку постійних його складових становив 41172 грн, який остання отримала як дохід у червні 2023 року, що також відображено у Формах ОК – 5 та ОК – 7 індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Фактично отримане грошове забезпечення за червень 2023 року з відрахуванням військового збору ОСОБА_1 становить 40554,42 грн, що відображено як у архівній відомості особистої картки грошового забезпечення за 2023 рік, так і вбачається із виписки за карткою/рахунком АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зарахування 13.06.2023 грошового забезпечення у сумі 40554,42 грн.
За інформацією, відображеною у біографічній довідці ОСОБА_1 початком безперервної військової служби є 29.07.2003, що вказує на наявність у неї станом на 29.07.2023 безперервної вислуги військової служби 20 років.
Вважаючи, що відповідач неправомірно здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення, позивач звернулася з цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб затверджено, зокрема тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16. 
Також, пунктом 5 вказаної постанови Уряду надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання (підпункт 1) установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. 
Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою. 
Підпунктом 2 пункту 5 загаданої постанови також надано право керівникам державних органів здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. 
Пунктом 6 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 встановлено зокрема виплачувати надбавку за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців розвідувальних органів), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16, надбавку за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірах та порядку, визначених законодавством. 
Так, із наявного в матеріалах справи витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.06.2023 № 240-ОС «Про преміювання та виплату надбавки за особливості проходження служби у червні 2023 року» видно, що у червні 2023 року, тобто місяці вибуття ОСОБА_1 у відпустку по догляду за дитиною їй встановлено розмір премії 435 % посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 60 % відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (а.с.10зв.).
Згідно підпункту 18 пункту 2 глави 1 розділу ІІІ «Порядок, умови та розміри виплати щомісячних додаткових видів грошового забезпечення» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 до вислуги років військовослужбовців для виплати їм надбавки за вислугу років зараховуються в календарному обчисленні у тому числі період відпустки військовослужбовців-жінок у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а у виняткових випадках, якщо дитині необхідний домашній догляд згідно з медичним висновком, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку. 
Відповідно до пункту 2, 4 глави 1 розділу ІІІ «Порядок, умови та розміри виплати щомісячних додаткових видів грошового забезпечення» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. 
Розмір надбавки за особливості проходження служби кожному військовослужбовцю встановлюється наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. 
Пунктом 6, розділу 8 глави V «Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 визначено виплати, що здійснюються військовослужбовцям у разі звільнення їх з військової служби, а саме, у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей. Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу. Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Крім цього, розділом 9 глави V «Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям залежно від умов проходження служби» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 передбачено виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. 
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: 1) для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород); 2) для військовослужбовців, які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), і тих, які до дня звільнення з військової служби були звільнені з посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), які вони отримували відповідно до законодавства за останніми штатними посадами, з урахуванням змін у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням.
Із зазначеного нормативного регулювання порядку та умов виплати грошового забезпечення, з урахуванням зміни на час звільнення у січні 2025 року у ОСОБА_1 вислуги років (понад 20 років) вбачається, що така набула право на місячний розмір грошового забезпечення як розрахункової величини для обрахунку і виплати компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги із включенням таких його видів:- посадовий оклад - 5 640 грн; оклад за військове звання (підполковник) - 1 410 грн; надбавка за вислугу років (45 % від ПО + оклад за звання) - 3 172,5 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 % від ПО) - 846 грн; надбавка за особливості проходження служби (60 % від ПО + оклад за звання + надбавка за вислугу років) - 6 133,5 грн; премія (435% від ПО) - 24 534 грн, що разом становить місячне грошове забезпечення у розмірі 41736 грн, у той час як відповідач розраховував такі виплати, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення у розмірі 37823,25грн.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач отримала право на отримання складових грошового забезпечення відповідно до підпункту 2 пункту 6 глави 9 розділу V Інструкції №558 та пункту 1 глави 8 розділу III Інструкції 558 під час проходження військової служби та не може бути їх позбавлена у зв`язку з перебуванням у відпустці без збереження грошового забезпечення для догляду за дитиною.
Відтак, враховуючи те, що у червні 2023 року, тобто місяці вибуття ОСОБА_1 у відпустку по догляду за дитиною їй встановлено надбавку за особливості проходження служби у розмірі 60 % відсотків посадового окладу, а також вона отримувала надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 % від ПО), такі складові повинні бути враховані при розрахунку місячного грошового забезпечення позивача.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року у справі № 380/8855/25 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос