№ 317/225/19
№/п 1-кп/317/21/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року 

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 , 
представників потерпілих:  адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
обвинуваченого:    ОСОБА_6 , 
захисника:     адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 12018080000000204 від 07.07.2018 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цесік, Латвія, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого фізичною особою-підприємцем, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2018 року, приблизно о 09 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь, з боку м. Харкова в напрямку м. Сімферополя, на території Запорізького району Запорізької області, в районі 304 км, на перехресті з другорядною дорогою с. Новоолександрівка - смт. Кушугум, з метою виконання маневру розвороту, зупинився в межах лівої смуги руху.
В цей же час, в попутному з ним напрямку позаду нього, рухався мотоцикл «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який з метою обгону попутного автотранспорту виїхав на зустрічну для нього та водія ОСОБА_6 смугу та рухався по ній зі швидкістю не менше 110 км/год. В якості пасажира на мотоциклі перебувала ОСОБА_9 .
Водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи об`єктивну можливість бачити мотоцикл «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед початком руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, відновив рух та почав виконувати маневр розвороту, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з мотоциклом «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 . 
Відповідно до висновків судових інженерно-транспортних експертиз з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-559 від 14.09.2018 та 9-654 від 12.10.2018, водій ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, згідно з якими:
- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 загинув на місці події, його пасажир ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав себе винним у злочині, що йому інкримінується, пояснив суду, що 07.07.2018 р. вони з сім`єю - він, дружина, старша донька, онук і молодша донька, виїхали приблизно о 05.30 з м. Харкова до м. Бердянська у відпустку, на автомобілі «Ніссан Кашкай», державний номер НОМЕР_1 . Приблизно о 09.00 год. ранку вони проїхали м. Запоріжжя. Виникла необхідність заїхати на АЗС та поснідати. Найближча АЗС була «WOG», яка була ліворуч від їхнього напрямку руху. Він керував вказаним автомобілем, і щоб повернути на АЗС, включив лівий поворот на автомобілі, можливості повернути не було, проїхали приблизно 300 метрів, проїхавши АЗС, де був поворот. На нерегульованому перехресті на с. Кушугум, їхав зі швидкістю приблизно 50-60 км/год. Було перехрестя і розрив подвійної сполошної, ОСОБА_6 стояв перший на поворот, за ним була колона автомобілів. На той ділянці дороги було по дві полоси руху у кожному напрямку. Рух був інтенсивний. По зустрічній смузі руху їхав транспорт по двом полосам. Він стояв приблизно 2 хвилини з метою повернути ліворуч. Коли на його думку виникла можливість для розвороту ліворуч, він почав розворот, подивився у дзеркала заднього виду і вперед, і почав маневр. Автомобілі, що стояли за ним, почали об`їжджати його праворуч. Коли він майже закінчив маневр розвороту ліворуч, відчув сильний удар у автомобіль, звук розбитого скла і крики членів родини. Побачивши, що відбулось, він вийшов з авто і почав допомагати рідним залишити автомобіль. Дружина вийшла самостійно (їхала на передньому пасажирському сидінні). А дітей і онука він виводив, відкривши задні праві двері, оскільки задні ліві двері він не міг відкрити, адже туди прийшовся удар та на заднє ліве колесо. Зупинились автомобілі (в т.ч. по зустрічній смузі руху) і почали надавати допомогу потерпілим. Його автомобіль зіткнувся з мотоциклом «Кавасакі» білого кольору. З водієм мотоцикла – чоловіком, була пасажирка – дівчина, яку відкинуло приблизно на 10 метрів вперед, вона перелетіла через автомобіль. Водій мотоцикла лежав біля мотоцикла та автомобіля і стогнав, він отримав сильні ушкодження, були поламані руки і люди порадили не чіпати його, щоб не зашкодити йому. Відразу люди почали викликати поліцію і швидку допомогу. ОСОБА_6 особисто телефонував до поліції на «102». Два автомобілі «швидкої» приїхали досить швидко, а поліції не було довго. Лікарі констатували смерть водія мотоцикла і забрали його молодшу донька, яка була вагітна (7 місяців) для обстеження. А друга «швидка» забрала дівчину – потерпілу (пасажирку мотоциклу). Вони не розуміли що робити, його сім`я поїхала до м. Бердянську, з дозволу слідчого, а він залишився для проведення слідчих дій.
Відповідаючи на питання, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що перехрестя було не Т-образним, приблизно 14 км вони від`їхали від м. Запоріжжя, приблизно 15-30 хвилин їхали до АЗС, і приблизно 200-300 метрів від АЗС до перехрестя вони проїхали. Він зупинився, коли закінчилася подвійна суцільна, де був розрив. Лівий поворот автомобіля був включений заздалегідь і він перед маневром не виїжджав на саме перехрестя. Подвійна смуга закінчилася приблизно біля його дверей автомобіля. Колеса автомобіля були в прямому положенні, кермо він не розгортав, лише після початку маневру розгорнув ліворуч на дальню від нього (праву) зустрічну смугу руху. ОСОБА_6 майже подолав одну полосу зустрічної смуги руху, а потім відчув удар. Автомобіль трохи відкинуло, оскільки удар був сильний. Автомобіль вже був практично на правій полосі зустрічної смуги руху, задня частина автомобіля була на розділювальній полосі зустрічної смуги руху. З якою швидкістю був розворот він не пам`ятає, це були секунди (розворот), скільки точно не може сказати (приблизно 2-3 секунди був розворот по часу). Мотоцикл він не бачив по ходу руху, і в дзеркала заднього виду ОСОБА_6 не бачив мотоцикл (під час маневру). Також обвинувачений додав, що він їхав по лівій полосі руху, лівий поворот включив завчасно, коли вже були дві полоси руху на дорозі. Приблизно 7-8 автомобілів було за ним перед маневром, була вже колона, мотоцикла не бачив взагалі, за ним були «бусіки», які об`їхали його перед початком маневру. Мабуть спочатку подивився у праве дзеркало, а потім у ліве, подробиць не пам`ятає. У ліве дзеркало він мотоцикла не бачив. Зазначив, що переконався у безпеці маневру, дивився в ліве дзеркало. Під час маневру дивився вперед. Автомобіль пройшов ТО на офіційному сервісі «Ніссан», резина була літня, нова, невеликий пробіг. ОСОБА_6 вказав, що не вважає себе винним у ДТП, воно сталося на зустрічній смузі руху, він імовірно нажав на гальма і авто зупинилось, після ДТП, перед маневром він дотримався ПДР. Вважає, що мотоцикл маневрував, виїжджаючи на зустрічну смугу руху (це і свідки казали) на місці ДТП, вочевидь його автомобіль став непередбаченою перешкодою для нього, винен у ДТП водій мотоцикла. Жодних перешкод (в т.ч. мотоцикла) для маневру ОСОБА_6 не бачив, дивився у дзеркала заднього виду, в т.ч. ліве дзеркало. ОСОБА_10 відправляв 15000,00 гривень, коли остання лежала у лікарні, але заявлені потерпілими цивільні позови не визнає, як і свою вину у вчиненні злочину. 
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого злочину, його вина повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. 
Потерпіла ОСОБА_9  у судовому засіданні пояснила, що 07.07.2018 р. вони виїхали з м. Павлоград до моря, рано вранці. Їхали на мотоциклі «Кавасакі» під керуванням ОСОБА_8 , який загинув. У них були лише шоломи на голові, іншої екіпіровки не було. Перший раз зупинилися у м. Дніпро, їх друг повернувся до м. Павлоград, оскільки у нього зламався мотоцикл. Друга зупинка була у м. Запоріжжі у «Макдональдса». По трасі їхали, за 2 секунди до зіткнення ОСОБА_9 побачила чорний автомобіль, вчепилась у водія і більше нічого не пам`ятає. Прийшла в себе, коли лежала на дорозі, з неї знімали шолом, побачила ОСОБА_8 , він лежав на дорозі без шолома. Її доставила до лікарні швидка, була операція, 2 тижні перебувала у реанімації, потім почалося лікування і реабілітація. Потерпіла додала, що ОСОБА_8 був її молодим чоловіком, з яким вона зустрічалася. ДТП було на перехресті. Під час руху ОСОБА_8 пішов на обгін, була швидкість 110-120 км/год, попереду їх була пробка і ОСОБА_8 здав ліворуч і виїхав на зустрічну смугу руху, де і відбулося зіткнення з автомобілем чорного кольору під керуванням ОСОБА_6 . Їхали у с.Кирилівка Запорізької області, де відпочивали її батьки. Пройшло приблизно 5-6 секунд, як виїхали на зустрічну смугу руху і відбулося зіткнення. На зустрічній смузі руху був лише автомобіль ОСОБА_6 ОСОБА_6 не допомагав у лікуванні і шкоду взагалі не відшкодував. Слідчий експеримент був на тому ж місці, обстановка не змінювалася, тоді пам`ятала краще. ОСОБА_9 також зазначила, що вона один раз виїжджала на слідчий експеримент, приблизно у вересні 2018 року, дивилася ліворуч на мотоциклі. Після маневру обгону, вона повернула голову за декілька секунд до зіткнення, і побачила автомобіль попереду. Після обгону ОСОБА_8 їхав прямо, до зіткнення. Не пам`ятає де саме по смузі дороги їхали, по центру чи ближче до автомобілів. Маневру розвороту автомобіля «Ніссан» вона не бачила, вже коли він виїхав на їх смугу. ОСОБА_8 був тверезий, водійський стаж у нього великий, 2 роки керував мотоциклом. Автомобіль «Ніссан» також рухався у попутному напрямку, за цим автомобілем було декілька автомобілів, можливо через нього була «тягучка», «Ніссан» хотів повернути на іншу смугу руху (зустрічну), куди вони виїхали. Якщо б він побачив мотоцикл вчасно, можна було уникнути ДТП. На задню частину «Ніссану» (його ліву частину) прийшовся удар (задніх пасажирських дверей). ОСОБА_9 додала, що у неї був перелом тазу, розрив внутрішніх органів - печінка, кишечник, набряк легень, перелом голені зі зміщенням - тяжкі тілесні ушкодження. Спочатку їй зробили титанові вставки в таз, потім був візок, потім милиці. Було присвоєно 2 групу інвалідності, зараз 3 група інвалідності, що дало змогу працювати, більше року не працювала, адже було 5 хірургічних втручань після ДТП. Допомога була лише від друзів, з роботи, від ОСОБА_6 не було допомоги.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що 07.07.2018 р. вони їхали з сім`єю відпочивати на море, 2 доньки і онук. Їхали акуратно, донька була вагітна. Свідок сиділа на передньому пасажирському сидінні. Їм потрібно було заправитися. Зупинились на розділювальній смузі, щоб пропустити зустрічну машину, вона спостерігала за рухом, дивилась у дзеркало заднього огляду. Мотоцикл був за ними на одній смузі, ще далеко, метрів за 100, ОСОБА_11 сказала чоловіку, щоб повертав. Приблизно о 9-30 ранку це було, дивилась у дзеркало (яке посередині, на лобовому склі), повертали ліворуч, поворот був включений. При слідчому експерименті давала правдиві показання, все правильно вказувала. 2 смуги руху було в їхньому напрямку. Мотоцикл на зустрічну полосу не виїжджав. За ними були машини, мотоцикл їхав ближче до подвійної сполошної, між машинами і подвійною сполошною. Не пам`ятає чи повернули на зустрічну смугу перед ДТП. Водій мотоциклу постійно маневрував на дорозі. Як мотоцикл опинився на смузі зустрічного руху не знає. Їхав мотоцикл зі швидкістю приблизно 120 км/год, мотоцикл був на їх смузі руху, а не на зустрічній. На зустрічній смузі руху автомобілів не було.
Свідок ОСОБА_12 , будучи допитаним в суді, пояснив, що вони їхали з сім`єю (дружина та діти) відпочивати на море. Перед цим їх обігнав мотоцикл, він вперше обігнав їх після Запоріжжя, а потім знов обігнав і виїхав на зустрічну смугу (там було звуження дороги), їхав посередині зустрічної смуги. Потім попереду побачили стовп пилу, менше однієї хвилини пройшло після обгону. Вони зупинилися щоб допомогти. На дорозі лежала дівчина, вона кричала, чоловік так і залишився на мотоциклі, головою вперся у асфальт. Дату точно не пам`ятає, це було у червні чи у липні 2018 р., вони їхали на автомобілі «Фольксваген Пассат» під його керуванням, дружина сиділа на передньому пасажирському сидінні. Це відбулося відразу після виїзду з м. Запоріжжя, неподалік від автозаправки «WOG» (400-500 метрів). Він їхав зі швидкістю приблизно 70 км/год, а мотоцикл приблизно 100 км/год. На зустрічній смузі не було автомобілів, а на попутній смузі були авто. Мотоцикл зіткнувся з джипом, марку автомобіля не пам`ятає, момент зіткнення не бачив. Приблизно за 400 метрів (1-2 хвилини), до стовпа пилу, як він побачив. Дівчина вилетіла вперед, мотоцикл перебував на зустрічній смузі, мотоцикл влетів у автомобіль, але лежав на землі. Там було перехрестя дороги, трішки далі, мабуть це сталося на перехресті (практично за 5 метрів до перехрестя по їх ходу руху). Автомобіль стояв як на розворот у бік м. Запоріжжя (він був розгорнутий у лівий бік), там був розрив у розмітці дороги, тому там можливо було розвернутися. Водій джипу був паніці, там ще дитина кричала, які ушкодження були на автомобілі він не пам`ятає. Водій мотоцикла був у шоломі, він хрипів, вони викликали швидку, відразу пішли забрати дівчину з дороги. Їхав мотоцикл приблизно за 3 метри від них чітко посередині зустрічної смуги руху (по зустрічній було 2 смуги руху, а у них одна була), не пам`ятає, де саме на зустрічній смузі лежав мотоцикліст та потерпіла після ДТП, але на зустрічній смузі. Дорожні умови та погода того дня були хороші, дорожню розмітку свідок бачив. Свідок додав, що перед ними приблизно за 4 метри їхав автомобіль, легковий седан. Мотоцикл в`їхав у лівий бік автомобіля (джип), в стойку (між дверима передньою і задньою), тобто посередині. Автомобіль (джип) вже виїхав на зустрічну смугу, він стояв посередині дороги (зустрічної смуги), колеса пересікли подвійну суцільну (його заднє колесо ліве переїхало на зустрічну смугу). Мотоцикліст не міг повернути на їх смугу руху.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вони їхали на море, за кермом автомобіля був її чоловік - ОСОБА_14 (автомобіль Фольксваген), вона сиділа попереду на пасажирському сидінні. З лівого боку їх обганяв мотоцикл з дівчиною, потім оказалось, що з мотоциклом сталася аварія. Вони зупинилися, дівчина лежала на дорозі, хлопець лежав, вони викликали «швидку», дівчину забрали у лікарню. Потім вони поїхали далі. Це було у липні місяці, 4 роки тому назад, вранці, приблизно о 10-11 годині, в першій половині дня. Їхали в південному напрямку, там недалеко з лівого боку була автозаправка «WOG», по напрямку на південь. Після заправки їх обігнав мотоцикл, після обгону приблизно 1-2 хвилини і пройшло ДТП, мотоцикліст їхав по зустрічній смузі руху. Сам момент ДТП свідок не бачила, не пам`ятає авто та його колір, з яким зіштовхнувся мотоцикл, марка по її пам`яті «Ніссан». Автомобіль стояв на повороті, наліво, стояв приблизно посередині дороги, точно не пам`ятає. Там на перехресті полоси не має, він стояв на перехресті, вона на це не звернула уваги, намагалася допомогти дівчині, яка подавала ознаки життя. На автомобілі була вм`ятина на двері. З якою швидкістю вони їхали не дивилася, мотоцикл їхав більше 100 км/год.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з додатками (схемою, фототаблицями, відеозаписом) від 07.07.2018 року (а.с.158-171, том 2), місцем ДТП є автодорога «Харків-Сімферополь», 304 км в районі смт. Кушугум, на території Запорізького району Запорізької області. Погодні умови: ясно, без опадів. Ділянка дороги пряма, горизонтальна, покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, двох напрямків руху (по дві смуги руху у кожному напрямку). Дорожня розмітка 1.3 (подвійна суцільна). Видимість більше 200 м. Об`єкти, що обмежують оглядовість водія, відсутні, сліди, що свідчать про переміщення об`єктів на місці ДТП, відсутні. На дорозі виявлені пошкоджені транспортні засоби – автомобіль «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , технічні пошкодження яких та їх розташування на дорозі зафіксовані у протоколі. У протоколі наявні відомості про труп ОСОБА_8 , який лежав на спині. 

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження №9-499 від 23.08.2018 року (а.с. 219-229, том 2), визначити кут між поздовжніми осями автомобіля «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоциклу «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент їх зіткнення не є можливим, оскільки експертним шляхом виявити дві чіткі пари контактуючих ділянок на зазначених транспортних засобах не надалось можливим. Визначити, де саме відносно елементів проїзної частини та слідів, зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.07.2018, знаходиться місце зіткнення автомобіля «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоциклу «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не надається можливим через недостатність у зазначених слідах необхідних трасологічних ознак. 
Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортних засобів №9-498 від 21.08.2018 року (а.с. 234-242, том 2), на момент експертного дослідження рульове керування, система гальм переднього колеса та ходова частина мотоциклу «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходяться у непрацездатному стані, а гальмо заднього колеса – у працездатному стані. Виявлені під час дослідження пошкодження рульового керування, системи гальм переднього колеса та ходової частини мотоциклу «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 виникли в момент дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, до моменту дорожньо-транспортної пригоди рульове керування та ходова частина мотоциклу «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились у працездатному стані.
Як вбачається з висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортних засобів №9-500 від 17.08.2018 року (а.с. 2-10, том 3), на момент експертного дослідження рульове керування та робоча гальмівна (гальмова) система автомобіля «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані, а ходова частина даного автомобіля – у непрацездатному стані. Виявлені під час дослідження пошкодження ходової частини автомобіля «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 виникли в момент дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 10.07.2018 року зі схемою (а.с. 11-13, том 3), за участю потерпілої ОСОБА_9 , щодо обставин та механізму ДТП, що мало місце 07.07.2018 року, потерпіла надала пояснення щодо місця зіткнення автомобіля «Nissan QASHQAI» та мотоциклу «Kawasaki», що відбулося на проїзній частині а/д «Харків-Сімферополь», пояснила, що вона знаходилась на задньому сидінні мотоциклу «Kawasaki» під керуванням ОСОБА_8 , у попутному напрямку по лівій смузі руху рухався автомобіль «Nissan QASHQAI». За 200 м. до місця зіткнення ОСОБА_8 пересік подвійну смугу розмітки і почав рухатися на зустрічній смузі руху, на відстані 0,5 м. У цей час водій автомобіль «Nissan QASHQAI» почав виконувати маневр розвороту, після чого відбулося зіткнення. Потерпіла зазначила час, який пройшов до зіткнення. Потерпіла вказала, що під час руху не втручалася у керування мотоциклом. 
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 13.07.2018 року зі схемою (а.с. 14-17, том 3), за участю свідка ОСОБА_12 , щодо обставин та механізму ДТП, що мало місце 07.07.2018 року, свідок на місці ДТП вказати місце зіткнення автомобіля «Nissan QASHQAI» та мотоциклу «Kawasaki» на проїзній частині а/д «Харків-Сімферополь» не зміг, оскільки не бачив, пояснив механізм та обставини ДТП, зазначив, що того дня рухався на автомобілі «Volkswagen Passat» по а/д «Харків-Сімферополь», побачив попереду стоячий в його попутному напрямку автомобіль «Nissan QASHQAI» на лівій смузі руху, під кутом, так що його ліве переднє колесо знаходилось на відстані 0,2 м до лінії розмітки, на автомобілі був ввімкнутий покажчик лівого повороту, в той же час ОСОБА_12 побачив мотоцикл «Kawasaki», що рухався у напрямку м. Сімферополь на лівій смузі зі швидкістю приблизно 150 км/год, на відстані 0,5 м до лінії розмітки, здійснюючи обгін його автомобіля, рухаючись по зустрічній смузі руху, після чого свідок побачив стовп пилу і зрозумів що відбулося зіткнення автомобіля «Nissan QASHQAI» та мотоциклу «Kawasaki». 
Як вбачається з протоколу додаткового огляду місця події від 13.07.2018 року зі схемою (а.с. 18-21, том 3), що за своїм змістом фактично є протоколом проведення слідчого експерименту, з метою з`ясування та уточнення обставин ДТП, що мало місце 07.07.2018 року, за участю водія ОСОБА_6 , на місці ДТП вказав місце зіткнення автомобіля «Nissan QASHQAI» та мотоциклу «Kawasaki» на проїзній частині а/д «Харків-Сімферополь», пояснив механізм та обставини ДТП. Зазначив, що до зіткнення він мотоцикл взагалі не бачив, перед початком руху у дзеркало заднього виду не дивився, оскільки була подвійна лінія дорожньої розмітки. 
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.08.2018 року зі схемою (а.с. 22-26, том 3), за участю свідка ОСОБА_11 , щодо обставин та механізму ДТП, що мало місце 07.07.2018 року, свідок на місці ДТП погодилася з місцем ДТП, яке було позначено на а/д «Харків-Сімферополь», пояснила, що перебувала на передньому пасажирському сидінні в автомобілі «Nissan QASHQAI» під керуванням її чоловіка, рухалися з м. Харкова у напрямку м. Сімферополь, у лівій смузі руху. Водій ОСОБА_6 почав знижати швидкість руху і ввімкнув покажчик повороту ліворуч для здійснення маневру розвороту, зупинив автомобіль і пропускали зустрічний транспорт. Під час цього вона обернулася назад і у заднє вікно побачила, що за ними у попутному їм напрямку рухається мотоцикл зі швидкістю приблизно 150 км/год. Після початку маневру розвороту ліворуч, відбулося зіткнення їх автомобіля з мотоциклом. 
Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю дослідження обставин і механізму ДТП №9-559 від 14.09.2018 року (а.с. 34-44, том 3), за показами потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 водій ОСОБА_8 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно вимогам пп. 11.4, 12.6 а, 12.9 б та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_6 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України. За показами потерпілої ОСОБА_9 дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам пп. 11.4, 12.6, 12.9 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України; при цьому невідповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п. 11.4 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної пригоди. За цими ж показами дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. За показами потерпілої ОСОБА_9 водій ОСОБА_8 з урахуванням заданого слідством моменту виникнення небезпеки для його руху мав технічну можливість запобігти ДТП при русі з дозволеною на даній ділянці швидкістю та своєчасному застосуванні заходів гальмування керованого ним транспортного засобу, а також при виконанні вимог п. 11.4 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. За показами потерпілої ОСОБА_9 технічна можливість водія ОСОБА_6 уникнути даної ДТП залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 20.09.2018 року зі схемою (а.с. 45-48, том 3), за участю потерпілої ОСОБА_9 , щодо обставин та механізму ДТП, що мало місце 07.07.2018 року на місці ДТП на а/д «Харків-Сімферополь», потерпіла підтвердила відмічене місце ДТП, пояснила обставини механізму ДТП при відтворенні обстановки та обставин події. 
Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю дослідження обставин і механізму ДТП №9-654 від 12.10.2018 року (а.с. 56-64, том 3), водій ОСОБА_8 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно вимогам пп. 11.4, 12.6 а, 12.9 б та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_6 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам пп. 11.4, 12.6, 12.9 а та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України; при цьому невідповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п. 11.4 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної пригоди. Дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_8 з урахуванням заданого слідством моменту виникнення небезпеки для його руху мав технічну можливість запобігти ДТП при русі з дозволеною на даній ділянці швидкістю та своєчасному застосуванні заходів гальмування керованого ним транспортного засобу, а також при виконанні вимог п. 11.4 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. Технічна можливість водія ОСОБА_6 уникнути даної ДТП залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 
При цьому зі змісту зазначеного висновку судової інженерно-транспортної експертизи вбачається, що в момент початку виконання водієм ОСОБА_6 маневру розвороту та виїзду на смугу зустрічного руху, мотоцикл «Kawasaki» вже здійснював рух по цій смузі. Таким чином, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 , який з метою розвороту розпочав рух та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій вже здійснював рух мотоцикл «Kawasaki», сам своїми діями створив небезпеку для руху водієві ОСОБА_8 , натомість небезпеки для руху або перешкод водію автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 створено не було. Тому слід дійти висновку, що технічна можливість водія автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 уникнути даної ДТП залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2018 року зі схемою (а.с. 67-72, том 3), за участю підозрюваного ОСОБА_6 , щодо обставин та механізму ДТП, що мало місце 07.07.2018 року на місці ДТП на а/д «Харків-Сімферополь», ОСОБА_6 підтвердив відмічене місце ДТП, пояснив обставини механізму ДТП при відтворенні обстановки та обставин події. 
Відповідно до висновку комплексної комісійної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні та дослідження обставин та механізму ДТП №9-840 від 26.12.2018 року (а.с. 86-104 том 3), з урахуванням показів всіх учасників та свідків ДТП як одного механізму пригоди дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам пп. 11.4, 12.6, 12.9 а та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України; при цьому невідповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п. 11.4 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної пригоди. Дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти ДТП при русі з дозволеною на даній ділянці швидкістю та своєчасному застосуванні заходів гальмування керованого ним транспортного засобу, а також при виконанні вимог п. 11.4 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. Технічна можливість водія ОСОБА_6 уникнути даної ДТП залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 
Зі змісту зазначеного висновку судової інженерно-транспортної експертизи вбачається, що з урахуванням показів всіх учасників та свідків ДТП як одного механізму пригоди, в момент початку виконання водієм ОСОБА_6 маневру розвороту та виїзду на смугу зустрічного руху, мотоцикл «Kawasaki» вже здійснював рух по цій смузі. Таким чином, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 , який з метою розвороту розпочав рух та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій вже здійснював рух мотоцикл «Kawasaki», сам своїми діями створив небезпеку для руху водієві ОСОБА_8 , натомість небезпеки для руху або перешкод водію автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 створено не було. Тому слід дійти висновку, що технічна можливість водія автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 уникнути даної ДТП залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 
Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.07.2018 (а.с. 185, том 2), у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не було виявлено. 
Згідно з висновком судової медичної експертизи № 2429 від 31.07.2018 (а.с. 189-196, том 2), смерть ОСОБА_8 , 1975 року народження, настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулубу та кінцівок у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин, множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з подальшою масивною крововтратою, нерівномірним кровонаповненням з переважним недокрів`ям внутрішніх органів. Усі виявлені у потерпілого тілесні пошкодження виникли при травматичній дії тупих предметів з надмірним струсом, є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження. Враховуючи характер, локалізацію, механізм та час заподіяння всього комплексу ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, переважно однобічну локалізацію ушкоджень, наявність ознак різкого струсу – весь комплекс ушкоджень міг виникнути перед смертю в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні мототранспортного засобу з перешкодою, а саме, як відомо з обставин - у водія мотоциклу при зіткненні з легковим автомобілем. У крові, сечі трупа ОСОБА_8 не виявлено: етилового, пропілових, бутилових, амілових спиртів. 
Відповідно до висновку судової медичної експертизи №1070М від 22.08.2018 (а.с. 208-211, том 2), закрита травма тазу з деформацією тазового кільця, обумовленою переломом переднього тазового кільця зліва (перелом гілки лівої лобкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів по ширині з діастазом лобкових кісток до 16мм і перелом гілки лівої сідничної кістки без зміщення кісткових фрагментів), перелом переднього тазового кільця праворуч (перелом гілки лобкової кістки із задовільним стоянням кісткових фрагментів і переходом лінії перелому через вертлюжну западину), уламковий перелом лівих бокових мас S1 і S2 (1 та 2 хребців крижового відділу хребта), з переходом лінії перелому на крижово-клубові зчленування, тупа травма черевної стінки, розриви товстого кишківника, 3 та 4 сегментів печінки, правого яєчника, з утворенням напружених гематом та скупченням крові в порожнині малого тазу, зі скупченням крові в черевній порожнині, гематома з набряком м`яких тканин в області правої зовнішньої полової губи на фоні явищ травматичного шоку середнього ступеня тяжкості у ОСОБА_9 в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Закритий перелом 2-го ребра справа, закритий перелом зовнішньої кісточки правої гомілки, набряк м`яких тканин в області правого гомілковостопного суглоба у ОСОБА_9 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент їх ушкодження, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів виступаючими частинами автомобіля, що рухався, з послідуючим падінням на дорожнє покриття.
Вина обвинуваченого також підтверджується речовими доказами у кримінальному провадженні – автомобілем «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким 07.07.2018 року керував ОСОБА_6 , та мотоциклом «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_8 (а.с. 178-180 том 2).
З метою забезпечення дотримання принципу змагальності сторін за клопотанням сторони захисту суд долучив до матеріалів кримінального провадження два висновки судових експертиз, підготовлені за заявою захисника та дослідив їх у судовому засіданні.
Відповідно до висновку експерта №36466/18877-18879 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи від 29.08.2022 року, що була проведена судовим експертом ОСОБА_15 ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» (а.с. 75-82, том 4), у момент первинного контактування мотоцикл Kawasaki ER 650FCF, реєстраційний номер НОМЕР_2 переднім колесом контактував з лівою задньою боковою частиною автомобіля Nissan QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі задньої частини його задньої лівої двері, при цьому кут між повздовжніми осями цих транспортних засобів в момент первинного контакту становив величину в межах 40-60 градусів. Місце зіткнення мотоцикла Kawasaki ER 650FCF, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля Nissan QASHQAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташовувалося на проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь для руху зі сторони м. Сімферополь в напрямку м. Харків, тобто на зустрічній стороні проїзної частини автодороги до початку розташування зони осипу скла та пластику, відносно первинного напрямку руху вказаних транспортних засобів. 
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП № 10.1/006. від 26.01.2025 року, що була проведена судовим експертом ОСОБА_16 (а.с. 127-142, том 5), дії водія мотоцикла Kawasaki ОСОБА_8 не відповідали вимогам пп. 10.1, 11.4, 14.6 а,е та дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебувало у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, а дії водія автомобіля Nissan ОСОБА_6 не суперечили вимогам п.п. 10.1, 10.4, 12.3 та 16.13 Правил дорожнього руху, при цьому ОСОБА_8 міг запобігти зіткненню транспортних засобів у випадку відповідності дій водія мотоцикла Kawasaki ОСОБА_8 вимог пп. 10.1, 11.4, 14.6 а,е та дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху, а водій автомобіля Nissan ОСОБА_6 не міг запобігти зіткненню вищевказаних транспортних засобів шляхом своєчасного виконання тих чи інших норм Правил. 
Проаналізувавши надані стороною захисту висновки судових експертиз, суд оцінює їх критично, не бере ці докази до уваги, вважає їх недопустимими в силу вимог ст.ст. 86, 87 КПК України та недостовірними доказами, оскільки отримані ці докази стороною захисту без обговорення у судовому засіданні, інші учасники судового проведення не мали змогу поставити чи уточнити ті чи інші питання, які ставилися перед судовим експертом, захисником були надані експерту не усі матеріали кримінального провадження, а надані документи та вихідні дані на власний розсуд, що свідчить про неповноту та однобічність висновків експертів, що суперечить обставинам справи та іншим дослідженим доказам. 
В той час як на стадії досудового розслідування були проведені і досліджені в судовому засіданні ряд судових інженерно-транспортних експертиз, при проведенні яких експертами з відповідною кваліфікацією досліджувався механізм ДТП, експертами зроблені висновки за показаннями усіх свідків та учасників ДТП як одного механізму пригоди.
У досліджених судом висновках судових інженерно-транспортних експертиз, в тому числі комплексної комісійної експертизи (№№9-559, 9-654, 9-840) чітко викладені обставини справи та надані відповідні вихідні дані, експертним шляхом встановлено, що водій автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 , який з метою розвороту розпочав рух та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій вже здійснював рух мотоцикл «Kawasaki», сам своїми діями створив небезпеку для руху водієві ОСОБА_8 , натомість небезпеки для руху або перешкод водію автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 створено не було. Тому слід дійти висновку, що технічна можливість водія автомобіля «Nissan» ОСОБА_6 уникнути даної ДТП залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, що узгоджується з сукупністю інших доказів у кримінальному провадженні. 
Доводи та клопотання сторони захисту про недопустимість доказів, а саме, протоколу слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 від 10.07.2018 та висновків експертиз №9-559 від 14.09.2018, №9-654 від 12.10.2018, зроблених на основі даних цього слідчого експерименту з тих підстав, що вказані докази були отримані з її показань як потерпілої, яка не була попереджена слідчим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, є необґрунтованими.
Так, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, на який посилається захисник, передбачає, що недопустимими є також докази, що були отримані  після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.07.2018 року, зі схемою (а.с.11-13, том 3), за участю потерпілої ОСОБА_9 слідчим була проведена слідча дія, яка проводилася у приміщенні лікарні, де на той час після отриманих в результаті ДТП травм перебувала потерпіла. У протоколі у відповідній графі дійсно відсутній підпис ОСОБА_9 , проте, бланк протоколу містить положення про те, що потерпілій ОСОБА_9 були роз`яснені процесуальні права та обов`язки і що потерпілий попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України. Протокол, як і долучена до нього схема, підписані потерпілою, жодних зауважень чи заперечень з приводу порушень прав ОСОБА_9 при проведенні вказаної слідчої дії чи після її проведення протокол не містить. Під час цієї слідчої дії були присутні двоє понятих, підписи яких наявні у протоколі і на схемі. 
У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б давали підстави суду вважати, що при проведенні цього слідчого експерименту слідчим були вчинені діяння, якими були б порушені права чи свободи потерпілої чи інших осіб або слідчий у будь-якій формі примушував її до надання показань щодо обставин ДТП, не роз`яснив права та не попередив потерпілу про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, як і відсутні підстави ставити під сумнів показання потерпілої під час зазначеного слідчого експерименту. 
У подальшому, під час досудового розслідування за участю потерпілої був проведений слідчий експеримент безпосередньо на місці ДТП, на а/д «Харків-Сімферополь», що підтверджується дослідженим у суді протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2018 року зі схемою (а.с. 45-48, том 3).
Отже, підстав вважати протокол слідчого експерименту недопустимим доказом немає. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до доктрини "плодів отруєного дерева" недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими, тобто надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі "Хан проти Сполученого Королівства").
Таким чином, посилання захисника на недопустимість таких доказів, як висновки вищезазначених експертиз, тільки з тих підстав, що вони були зроблені на підставі даних, отриманих під час слідчого експерименту, який захисник вважає недопустимим доказом, є безпідставним.
Як і безпідставними є доводи сторони захисту про недопустимість протоколу додаткового огляду місця події за участю водія ОСОБА_6 від 13.07.2018 року зі схемою (а.с. 18-21, том 3), з тих підстав що ОСОБА_6 не мав на той час процесуального статусу, оскільки водій брав участь у слідчій дії добровільно, були присутні поняті, а дія полягала у відтворенні дій (вказання місця зіткнення), а не лише у наданні свідчень. Суд вважає зазначений протокол зі схемою до нього допустимим доказом. 
Отже, доводи сторони захисту є неспроможними та повністю спростовується сукупністю здобутих у справі беззаперечних доказів, а невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину суд розцінює як спосіб захисту та бажання уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений тяжкий злочин. 
ОСОБА_6 , як водій транспортного засобу, маючи об`єктивну можливість бачити перешкоду – мотоцикл, перед початком руху (маневру розвороту), не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася ДТП з мотоциклом під керуванням ОСОБА_8 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 загинув на місці події, його пасажир ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Оцінивши в ході судового розгляду усі докази у сукупності, суд вважає, що вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достатніми та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину. 
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло іншому потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає часткове відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди потерпілій ОСОБА_9 у 2021 році у сумі 15075,38 грн. (а.с. 219-220, том 5). 
Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив. 
Беручи до уваги характер, тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, його наслідки, ступінь вини обвинуваченого у вчиненні злочину, адже потерпілий ОСОБА_8 також порушив ПДР України, що призвело до вчинення ДТП та настання наслідків, відсутність щирого каяття ОСОБА_6 , суд вважає неможливим застосування відносно обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов ОСОБА_17 , яка діяла від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заснований на законі (ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України), є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню, на підставі ч.2 ст. 1193 ЦК України, суму моральної шкоди на користь ОСОБА_18 у розмірі 150000,00 грн., виходячи з обставин провадження та ступеня вини обвинуваченого (наявності вини потерпілого у вчиненні ДТП), суд вважає достатньою і розумною, в результаті злочину, загинув його рідний батько – ОСОБА_8 , після смерті якого він втратив годувальника, пережив сильний стрес, що призвело до душевних страждань та переживань. Крім того, враховуючи ступень вини обвинуваченого (наявність вини потерпілого у вчиненні ДТП), суд вважає, що підлягає зменшенню сума відшкодування шкоди за пошкоджене майно ОСОБА_17 , слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - 75000,00 грн., а з ОСОБА_6 5834,97 грн. на користь ОСОБА_17 у рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на підставі ч.2 ст. 1193 ЦК України. У іншій частині позовні вимоги ОСОБА_17 належним чином обґрунтовані, вмотивовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.   
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування шкоди, завданої засобом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, заснований на законі (ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України), є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню на підставі ч.2 ст. 1193 ЦК України, суму моральної шкоди на користь ОСОБА_9 у розмірі 97500,00 грн., виходячи з обставин провадження та ступеня вини обвинуваченого (наявності вини потерпілого у вчиненні ДТП), суд вважає достатньою і розумною, адже в результаті злочину, ОСОБА_9 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, вона пережила сильний стрес, відчувала фізичну біль та страждання, тривалий час лікувалася та відновлювала своє здоров`я. З урахуванням суми, що була сплачена добровільно обвинуваченим потерпілій ОСОБА_9 у розмірі 15075, 38 грн., підлягає стягненню з нього 82424,62 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, та 2000,00 грн. - сума франшизи. Проте, на підставі ч.3 ст. 1193 ЦК України не підлягають зменшенню суми і слід стягнути у повному обсязі з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» суму витрат, пов`язаних з лікуванням та придбанням медикаментів потерпілою ОСОБА_9 , у заявленому розмірі – у сумі 60633 грн., що підтверджується наданими суду квитанціями та чеками на зазначену суму. 
Відповідно до договору (полісу) від 28.12.2017 АМ/2586836, що був укладений між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_6 , страховик - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» взяв на себе зобов`язання, у випадку настання страхового випадку, відшкодувати завдану страхувальником шкоду третім особам при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну 100000,00 грн., розмір франшизи 2000,00 грн. Строк дії договору з 17.01.2018 по 16.01.2019 включно.
Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на час настання страхового випадку та дії договору), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Поданий Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» відзив на цивільні позови ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , відповідно до якого страховик вважав неможливим розгляд цивільних позовів до страховика у кримінальному провадженні, суд вважає необґрунтованим, таким, що суперечить чинному законодавству та не бере його до уваги, оскільки Велика Палата Верховного Суду надала правове обґрунтування можливості пред`явлення цивільного позову до страховика у кримінальному провадженні та можливості судового розгляду такого позову без попереднього звернення до страховика (Постанова від 19.06.2019 року у справі №465/4621/16-к про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України).
Отже, страховик - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» є належним відповідачем у справі та повинно відшкодувати потерпілим шкоду, заподіяну обвинуваченим потерпілим внаслідок вчинення ДТП, відповідно до присуджених судом сум, в межах ліміту відповідальності за договором (полісом) від 28.12.2017 АМ/2586836, що був укладений між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_6 .
Цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, слід залишити без розгляду у зв`язку з його відкликанням представником – адвокатом ОСОБА_4 , який подав про це суду заяву і зазначив що ОСОБА_19 , 1941 р.н., помер. 
З обвинуваченого на підставі ст. ст. 124-126 КПК України підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, розмір витрат підтверджується наданими суду довідками з Запорізького НДЕКЦ МВС України, а саме:
- судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю «транспортно-трасологічні дослідження» № 9-499 від 23.08.2018, вартістю 2860 гривень;
- судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю «дослідження технічного стану транспортних засобів» №9-498 від 21.08.2018, вартістю 2860 гривень;
- судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю «дослідження технічного стану транспортних засобів» №9-500 від 17.08.2018, вартістю 1716 гривень;
- судова інженерно-транспортна експертиза з дослідження обставин і механізму ДТП № 9-559 від 14.09.201К, вартістю 2288 гривень;
- судова інженерно-транспортна експертиза з дослідження обставин і механізму ДТП № 9-654 від 12.10.2018, вартістю 1716 гривень;
- судова комплексна інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження та дослідження обставин і механізму ДТП № 9-840 від 26.12.2018, вартістю 3432 гривень.
Загальна сума витрат, пов`язаних із залученням експертів у кримінальному провадженні, складає 14872,00 грн., яку треба стягнути з обвинуваченого. 
Питання щодо вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Арешт майна, накладений на підставі ухвал слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2018 року слід скасувати. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
Цивільний позов ОСОБА_17 , яка діяла від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) на користь ОСОБА_17 (ідент. номер НОМЕР_3 ), яка діяла від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 (ідент. номер НОМЕР_4 ) – 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 коп.) у якості страхового відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_8 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) на користь ОСОБА_17 (ідент. номер НОМЕР_3 ) - 75000,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Стягнути з ОСОБА_6 (ідент. номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_17 (ідент. номер НОМЕР_3 ), яка діяла від себе та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 (ідент. номер НОМЕР_4 ) – 20474,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 коп.) у якості відшкодування шкоди, у зв`язку з недостатністю страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування, пов`язаної зі смертю ОСОБА_8 шкоди, відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України. 
Стягнути з ОСОБА_6 (ідент. номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_18 (ідент. номер НОМЕР_4 ) – 150000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином. 
Стягнути з ОСОБА_6 (ідент. номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_17 (ідент. номер НОМЕР_3 ) - 5834,97 грн. (п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 97 коп.) у рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) - суму витрат на проведення автотоварознавчого дослідження. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) на користь ОСОБА_17 (ідент. номер НОМЕР_3 ) - 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу у суді. 
Стягнути з ОСОБА_6 (ідент. номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_17 (ідент. номер НОМЕР_3 ) - 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу у суді. 
У решті позову – відмовити. 
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування шкоди, завданої засобом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 (ідент. номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_9 (ідент. номер НОМЕР_6 ) – 82424,62 грн. (вісімдесят дві тисячі чотириста двадцять чотири гривні 62 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, та 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) - суму франшизи. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681) на користь ОСОБА_9 (ідент. номер НОМЕР_6 ) – 60633,00 грн. (шістдесят тисяч шістсот тридцять три гривні 00 коп.) у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням. 
У решті позову – відмовити. 
Цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди – залишити без розгляду. 
Стягнути з ОСОБА_6 (ідент. номер НОМЕР_7 ) на користь держави Україна витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у загальній сумі 14872,00 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 00 коп.).
Речові докази: автомобіль «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебувають на зберіганні на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, згідно квитанції №1219 – повернути за належністю власникам – ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , відповідно. 
Арешт майна, накладений на підставі ухвал слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2018 року, - скасувати. 
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати. 
Строк покарання ОСОБА_6 вираховувати з моменту його фактичного затримання.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області. 

Суддя:          ОСОБА_1