554/12683/25 
2/532/179/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Мороз Т.М.,
з участю: 
секретаря судового засідання – Крейс О.М.,
представника позивача – Настеки М.В.,
представника відповідача – адвоката Вовка М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Полтавського педагогічного університету імені В.Г. Короленка до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання 

В С Т А Н О В И В:

Позивач Полтавський педагогічний університет імені В.Г. Короленка звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання. В обґрунтування позовних вимого зазначив, що наказом ректора університету № 28-А від 28.08.2020 року відповідачка була зарахована до ПНПУ імені В.Г. Короленка, аспірантом першого курсу заочної форми навчання для здобуття ступеня доктора філософії із 01.09.2020 року зі спеціальності 015 Професійна освіта (за спеціалізаціями) за кошти фізичних та/або юридичних осіб.
01.09.2020 укладено Договір № 19/53-13 про надання освітніх послуг між ПНПУ імені В.Г. Короленка та ОСОБА_1 , відповідно до якого університет, як Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника в особі ОСОБА_1 надати останній освітню послугу в період з 01.09.2020 по 30.06.2024, а саме навчання Замовника на заочній формі навчання спеціальності 015 Професійна освіта (за спеціалізаціями), доктор філософії. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, без врахування коефіцієнту індексу інфляції, становить 72220,00 грн.
Відповідно до п.4 Договору замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленим цим договором та щорічно сплачувати суму інфляції.
Згідно наказу № 44-А від 28.06.2024, ОСОБА_1 відраховано з аспірантури, у зв`язку з закінченням терміну навчання в аспірантурі з 30.06.2024.
Позивачем до моменту відрахування відповідача, було надано останньому у відповідності до умов Договору освітні послуги на рівні стандартів вищої освіти, однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 38 620 грн. В зв`язку з цим прохає суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка вартість навчання на заочній формі аспірантури за період з 01.09.2020 по 30.06.2024 в сумі 38 620 грн та сплачений позивачем судовий збір у сумі 3028 грн.
Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому вона зазначила, що не погоджується із доводами та позицією Позивача, оскільки наведені обставини не підтвердженні належними та допустимими доказами, містять внутрішні суперечності, не відповідають фактичним обставинам справи. Вказала, що, навчальний заклад жодними доказами не довів факту надання ОСОБА_3 освітніх послуги. Зокрема, у матеріалах позову відсутні будь-які документи, які підтверджують: - факт проведення навчальних занять, консультацій чи атестацій; факт виконання університетом обов`язків згідно з Порядком підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 261; акт приймання-передачі освітніх послуг до Договору про надання освітніх послуг №19/53-13 від 01.09.2020 року; -індивідуальний навчальний план з підписом Відповідача;- індивідуальний план наукової роботи здобувача з підписом Відповідача;- докази ознайомлення аспіранта з індивідуальним планом;- докази проходження щорічної атестації.
Щодо фактичних договірних та освітніх відносин між Відповідачем та слід зазначити, що після укладення Договору Відповідач дійсно мала намір спробувати навчатися в аспірантурі. Проте фактично активна навчальна діяльність не здійснювалась, і вже протягом орієнтовно року- півтора, усвідомивши реальний обсяг роботи, навантаження та необхідні часові ресурси для здобуття ступеня доктора філософії, з огляду на свої сімейні та трудові обставини, Відповідач дійшла висновку, що об`єктивно не може продовжувати навчання.
У зв`язку з викладеними обставинами, після усвідомлення неможливості продовжувати навчання, Відповідач в усному порядку звернувся до ректора університету з повідомленням про необхідність припинити навчання та відрахувати її з аспірантури. Ректор університету не заперечував проти такого рішення та фактично погодився з проханням Відповідача. З моменту укладення договору та особливо після повідомлення університету про намір припинити навчання, Відповідач жодних дій, спрямованих на продовження освітнього процесу в ПНПУ імені В.Г. Короленка не вчиняла, зокрема не сплачувала кошти за договором, окрім того не була ознайомлений графіком навчального процесу, не відвідувала навчальних занять, не отримувала консультацій наукового керівника чи викладачів, не була залучена університетом до проходження жодної атестації, не отримувала довідок-викликів прийня на сесії чи інші форми контролю, не отримувала повідомлень про необхідність подати заяву, виконати план або оплатити навчання.
Таким чином, фактичних взаємовідносин у вигляді «надання прийняття» освітніх послуг між сторонами не існувало, що виключає можливість виникнення в неї обов`язку щодо оплати таких послуг.Тому твердження Позивача про нібито надання освітніх послуг Твідповідно до умов Договору на рівні стандартів вищої освіти є неправдивими та суперечать фактичному розвитку подій. 
Крім того у матеріалах позову наявні взаємно суперечливі дані, які Позивач сам належним чином не проаналізував: в довідці вказана сума 1 500,00 грн., у квитанції - 1 600,00 грн, у довідці - перший платіж зараховано 30.10.2020 року, що в свою чергу унеможливлює встановлення достовірних обставин справи.
Відповідно до абз. 7 п. 21 Порядку підготовки здобувачі вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 р. № 261, невиконання індивідуального навчального плану, зокрема порушення строків його виконання без поважних причин, передбачених законодавством, порушення умов договору, або академічної доброчесності є підставою для ухвалення закладом рішення про відрахування аспіранта (ад`юнкта). 
За наявності підстав для відрахування університет мав обов`язок їх негайно застосувати. Зокрема, Порядок № 261 прямо встановлює обов`язок університету:
- реагувати на невиконання індивідуального плану; - приймати рішення про відрахування у разі його порушення;
- не допускати здобувача до подальшого навчання;
припиняти освітні відносини при відсутності атестації.
За чотири роки університетом не було ініційовано жодного засідання вченої ради щодо відрахування за невиконання плану, не було винесено жодного попередження, не було оформлено жодного документу, що підтверджує порушення Відповідачем вимог Порядку.
Відсутність відрахування протягом 4 років за невиконання плану або за порушення умов договору, зокрема несплати грошових коштів за навчання, створює підстави вважати дії університету свідомими та спрямованими на створення «штучної заборгованості
Таким чином позовні вимог університету є необгрунтованими, недоведеними та такими, що грунтуються на припущеннях внутрішніх довідках та суперечливих даних, які не підтверджують фактичного надани освітніх послуг чи існування заборгованості.
В зв`язку з чим прохає суд відмовити у задоволені позовної заяви в повному обсязі.
Ухвалою суду від 07.11.2025 провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 15.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що навчання в аспірантурі складається з двох етапів: теоретична підготовка на написання наукової роботи. Перший етап навчання складає два роки. Теоретичну підготовку відповідачка пройшла, навчаючись в аспірантурі два роки. Настуні два роки відводяться для написання наукової роботи. Університет лояльно відноситься до аспірантів щодо термінів виконання ними певних завдань та не відразу застосовує негативні методи, зокрема відрахування з цих підстав. Відрахування за несплату чи не виконання індивідуальних планів є правом надавача освіти, а не його обов`язком. Тому позивач надав можливість відповідачу до останнього дня навчання захистити наукову роботу та здобути освіту. Оскільки відповідач цього не зробив, тому і було прийнято рішення щодо його відрахування зв`язку з закінченням терміну навчання.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позов. Додатково повідомив, що відповідачка, після двох років навчання прийняла рішення щодо його припинення. В зв`язку з цим звернулася до ректора університету з відповідною усною заявою. Після цього не навчалася, коштів не сплачувала, оскільки вважала, що договір розірвано та припинено навчання за власним бажанням.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що наказом ректора університету № 28-А від 28.08.2020 року відповідачка була зарахована до ПНПУ імені В.Г. Короленка, аспірантом першого курсу заочної форми навчання для здобуття ступеня доктора філософії із 01.09.2020 року зі спеціальності 015 Професійна освіта (за спеціалізаціями) за кошти фізичних та/або юридичних осіб (а.с.11).
01.09.2020 між ОСОБА_1 та Полтавським національним педагогічним університетом імені В.Г. Короленка укладено Договір № 19/53-13 про надання освітніх послуг (далі Договір), відповідно до якого університет, як Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника в особі ОСОБА_1 надати останній освітню послугу в період з 01.09.2020 по 30.06.2024, а саме навчання Замовника на заочній формі навчання спеціальності 015 Професійна освіта (за спеціалізаціями), доктор філософії. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 72220 грн. 
Відповідно до п.2 Договору виконавець зобов`язаний 1) надати Одержувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти (якщо законодавством передбачені державні стандарти надання освітньої послуги); 2) забезпечити дотримання прав Замовника та Одержувача;
3) видати Одержувачу документ про вищу освіту державного зразка (якщо відповідно до законодавства за освітньою програмою передбачено видачу такого документа) за умови виконання Одержувачем навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного ступеня вищої освіти;
4) інформувати Одержувача про правила та вимоги щодо організації надання освітньої послуги, її якості та змісту, про його права і обов`язки під час надання та отримання зазначеної послуги.
Відповідно до п 3 Договору Виконавець має право вимагати від Замовника своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором.
Відповідно до п.4 Замовник зобов`язаний свосчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених цим договором та щорічно сплачувати суму інфляції.
Відповідно до п.5 Замовник має право вимагати від Виконавця:
1) надання освітньої послуги Одержувачу на рівні стандартів вищої освіти (якщо законодавством передбачені державні стандарти надання освітньої послуги);
2) забезпечення дотримання своїх прав, а також прав Одержувача;
3) видачі Одержувачу документа про вищу освіту державного зразка (якщо відповідно до законодавства за освітньою програмою передбачено видачу такого документа) за умови виконання Одержувачем навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного ступеня вищої освіти;
4) інформування Одержувача про правила та вимоги щодо організації надання освітньої послуги, її якості та змісту, про його права і обов`язки під час надання та отримання зазначеної послуги.
Відповідно до п 6. Одержувач зобов`язаний дотримуватись обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України "Про вищу освіту" та Статуту університету (а.с.7-8).
Згідно наказу № 44-А від 28.06.2024, ОСОБА_1 відраховано з аспірантури, у зв`язку з закінченням терміну навчання в аспірантурі з 30.06.2024 (а.с.12).
Відповідно до довідки (розрахунку по договору навчання) відповідачкою ОСОБА_1 сплачено 33600 грн (а.с.13-14).
Відповідно до навчального плану графік навчального процесу становить 4 курси та складається : 1,2 курс – позааудиторне теоретичне навчання, аудиторне теоретичне навчання (сесія); 3- 4 курс – практика, виконання наукової складової програми, атестація (а.с.92).
Із залікової книжки відповідачки, індивідуального плану навчання аспіранта, вбачається, що вона проходила навчання протягом 1-2 семестру 2020-2021 навчального року та 3-4 семестру 2021-2022 року (а.с. 93-94).
З індивідуального плану наукової роботи аспіранта вбачається, що розроблений загальний план роботи аспіранта та встановлені терміни виконання (а.с.110-146).
З виписок з електронної пошти вбачається, що на електронну адресу відповідачки Університетом направлялися різного змісту повідомлення: про початок занять, про запрошення на конференції, щодо погашення академічної заборгованості, щодо звітів аспірантів, нагадування про оплату і т.д. (а.с._95-106).
Наказом від 30.08.2021 № 38-А ОСОБА_1 переведена на другий рік навчання з 01.09.2021, як аспіранта, що успішно виконала індивідуальний план першого року навчання (а.с.160-162).
Наказом від 2022 № 30-А ОСОБА_1 як аспіранту призначено наукового керівника та переведено на третій рік навчання з 01.09.2022, як аспіранта, що успішно виконала індивідуальний план другого року навчання (а.с.154-159).
Наказом від 31.08.2023 № 39-А ОСОБА_1 переведена на четвертий рік навчання з 01.09.2023, як аспіранта, що успішно виконала індивідуальний план третього року навчання (а.с.147-153).
Сплата коштів відповідачкою в сумі 33600 грн підтверджується виписками з рахунків (а.с.107-123).
З протоколу №22 засідання кафедри педагогічної майстерності та менеджменту імені І.А. Зязюзіна Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка від 23.06.2024 вбачається, що на засіданні кафедри розглядалося питання щодо неналежного рівня роботи окремих аспірантів, зокрема вказано, що ОСОБА_1 відсутня на засіданні кафедри та не подала річний звіт, хоча запевнила, що план роботи виконується, однак не надала підтвердження цього факту та дисертацію не подала. Ухвалено посилити з боку наукових керівників контроль за системністю та якістю дослідницької роботи аспірантів, рекомендовано створити для них фіксовані графіки консультацій (а.с.168-171).
Положенням про порядок переведення, відрахування та поновлення здобувачів ступеня доктора філософії у Полтавському національному педагогічному університеті визначені підстави відрахування аспірантів, а саме: завершення навчання за відповідною освітньо-науковою програмою, невиконання індивідуального навчального плану, невиконання індивідуального плану наукової роботи, порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або особою, яка оплатила таке навчання, інші випадки, передбачені законом (а.с.183-185).
Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною першою статті 903 ЦК України установлено обов`язок замовника, якщо договором передбачено надання послуг за плату, оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першої статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір про надання освітніх послуг зазвичай передбачає, що він діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань або до моменту офіційного відрахування. 
Пункт 3 частини першої статті 63 Закону України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року № 1556-VII установлює обов`язок особи, яка навчаються у закладах вищої освіти, у тому числі виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.
Згідно з частиною першою статті 46 Закону № 1556-VII, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого закладу освіти; невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.
Суд вважає, що заклад освіти виконує свої зобов`язання, коли забезпечує умови для навчання (затверджує навчальні плани, призначає викладачів, керівників наукових робіт). Зокрема позивач виконав свою частину угоди: він зарезервував місце для аспіранта, призначив наукового керівника, організував умови для проходження навчання, дистанційного відвідування занять, атестації та консультацій. Те, що відповідач не скористалася цими можливостями, є її односторонньою відмовою від виконання умов договору і розцінюється як невикористання свого права на отримання послуги, а не як ненадання послуги навчальним закладом.
Посилання представника відповідача про те, що остання вважала договір розірваним за власним бажанням, оскільки вона усно звернулася до ректора з такою заявою є неспроможним, зважаючи на таке.
Стаття 654 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено законом або не випливає із звичаїв ділового обороту.
Як встановлено, Договір про надання освітніх послуг між сторонами укладений в простій письмовій формі.
Тож в письмовій формі він повинен бути розірваний. Крім того, договір передбачає як підставу для його розірвання – згоду сторін. Як встановлено в судовому засіданні згода сторін з питань його розірвання відсутня. 
Оскільки відповідач ОСОБА_1 не подала до Університету письмову заяву про відрахування за власним бажанням чи згодою сторін, то вона офіційно вважається такою, що продовжує навчання.
Посилання представника відповідача на те, що позивач повинен був відрахувати відповідачку за несплату за навчання чи/або за невиконання навчального плану є неспроможним, з огляду на таке.
П.15 Договору про надання освітніх послуг передбачає підстави для його розірвання, а саме: 1) за згодою сторін; 2) у разі неможливості виконання стороною договору своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені договором щодо освітньої послуги, і незгоди будь-якої із сторін внести зміни до договору; 3) у разі ліквідації юридичної особи Замовника або Виконавця, якщо не визначений правонаступник; 4) у разі відрахування з навчального закладу Одержувача згідно із законодавством; 5) за рішенням суду в разі систематичного порушення або невиконання однією із сторін умов договору. 
Договір не містить прямого обов`язку Університету як надавача послуг здійснити відрахування одержувача послуги за несплату за навчання чи/або за невиконання навчального плану, тобто це є його правом.
Строк надання освітньої послуги визначається датою зарахування здобувача та датою відрахування його з Університету, в тому числі у зв`язку із закінченням навчання.
Оскільки відповідачка перебувала в списку аспірантів, не подавала заяву про розірвання договору, то вона є стороною цього договору. Оскільки відповідачка не відмовилася від отримання освітніх послуг у встановленому законом / договором порядку, то вона зобов`язана оплатити ці послуги.
Відповідачку було відраховано з 30.06.2024 в зв`язку з закінченням терміну навчання.
Наказ про її відрахування з підстав закінчення терміну навчання, а не з підстави несплати чи невиконання індивідуального плану навчання відповідачкою не оскаржувався.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, оскільки позивач виконав зобов`язання перед відповідачем, відповідач в свою чергу зобов`язання, передбачені Договором не виконала, протилежного суду доведено не було.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений ним при подачі позову до суду. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 178, 263-268, 280 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:

Позов Полтавського педагогічного університету імені В.Г. Короленка до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського педагогічного університету імені В.Г. Короленка вартість за навчання на заочній формі аспірантури у розмірі 38620 (тридцять вісім тисяч шістсот двадцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського педагогічного університету імені В.Г. Короленка судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Учасники справи:
позивач - Полтавський педагогічний університет імені В.Г. Короленка, ЄДРПОУ 31035253, місцезнаходження: Полтавська обл, м. Полтава, вул..Остроградського, 2;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя