ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2026 Справа № 914/1558/25 
за позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів,
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), АДРЕСА_1 ,
про стягнення 52'458,64 грн заборгованості.
Суддя Б. Яворський,
при секретарі О. Муравець.
Представники сторін: 
від позивача: О. Горбунова, 
від відповідача: В. Хиря.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення стягнення 53'305,67 грн заборгованості, з яких: 16797,00 грн за послугу з розподілу електричної енергії та 36508,67 грн за реактивну електричну енергію. У позовній заяві позивач також зазначив, що очікує понести орієнтовні витрати за надання правової допомоги у розмірі 6'000,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
20.05.2025 справу № 914/1558/25 передано на розгляд судді Т. Риму.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.05.2025 (суддя Т. Рим) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; суд встановив строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав. Під час розгляду справи в письмовому провадженні у суду виникла необхідність з`ясувати певні обставини справи, пов`язані із розрахунком заборгованості, тому ухвалою від 06.08.2025 суд продовжив розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Подальший рух справи у підготовчому провадженні викладено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.
07.11.2025 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог до 52'458,64 грн. (16797,00 грн за послугу з розподілу електричної енергії та 35661,64 грн за реактивну електричну енергію), яка була прийнята судом.
23.12.2025 у зв`язку із Указом Президента України від 13.12.2025 №944/2025 за яким Т. Рима призначено на посаду судді Західного апеляційного господарського суду та Рішення зборів суддів Господарського суду Львівської області від 16.12.2025 №8, на підставі розпорядження керівника апарату суду №353 від 23.12.2025 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №914/1558/25, внаслідок якого визначено суддю Б. Яворського для розгляду даної справи.
Ухвалою від 29.12.2025 справу №914/1558/25 прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 27.01.2026. 
Ухвалою від 09.03.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.04.2026. 
Аргументи позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 01.01.2019 було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №90598 шляхом подання відповідачем заяви-приєднання, з додатком №10 до нього,- договором про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, згідно з яким позивач зобов`язувався надати відповідачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, а відповідач зобов`язувався оплатити її на умовах цього договору. Відповідач частково оплатив вартість послуг з розподілу електричної енергії. Окрім цього, відповідач не в повному обсязі компенсував вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії згідно з договором, який є невід`ємною частиною договору про розподіл. Позивач зазначив, що попри укладення договору з ТОВ «ЕК «ІНСОЛ» 16.01.2024, фактичний перехід споживача на обслуговування новим постачальником відбувся лише з 01.02.2024, що підтверджується даними Datahub ПАТ «Укренерго». За січень 2024 року відповідач передав показники обліку, на підставі яких ПАТ «Львівобленерго» визначило додатковий обсяг розподілу 8’582 кВт?год і виставило рахунок на суму 16’797,00 гривень. 
Аргументи відповідача.
Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, зазначив, що ВЧ НОМЕР_1 у повному обсязі виконала всі зобов`язання з оплати послуг, наданих ПАТ "Львівобленерго" за січень 2024 року за рахунком № 63/1, що становила 398'378,73 грн, а тому вимоги про стягнення 52'458,64 грн є безпідставними. Надалі, з метою постійного забезпечення електропостачання, військова частина провела закупівлю та уклала договір від 16.01.2024 № 10-24 з ТОВ "ЕК Інсол", яким передбачено, що до загальної вартості включено витрати на послуги з розподілу та компенсації перетікань реактивної енергії. Постачання електроенергії у лютому 2024 року здійснювало саме ТОВ "ЕК Інсол". Тому підстав для сплати коштів позивачу за цей період немає. Крім того, у 2023 році ВЧ НОМЕР_1 укладала з ПАТ "Львівобленерго" договори на закупівлю послуг з компенсації перетікань реактивної електроенергії – №90598/Р/6-23 від 16.01.2023 та № 90598/Р/392-23 від 23.10.2023 (з додатковими угодами). Оплата всіх виставлених рахунків за цими договорами здійснювалася своєчасно, що підтверджується платіжними документами, актами приймання-передачі та актами звірки розрахунків. Таким чином, Військова частина НОМЕР_1 стверджує про повне виконання своїх фінансових зобов`язань перед ПАТ "Львівобленерго" як щодо розподілу, так і щодо компенсації реактивної електроенергії. ВЧ НОМЕР_1 наголошує, що документи, додані до позову в обґрунтування стягнення 36’ 508,67 грн за перетікання реактивної енергії, не можуть підтверджувати заявлену суму, оскільки складені в період, коли зазначена в них посадова особа відповідача не перебувала на посаді керівника. Крім того, вони містять істотні порушення оформлення, зокрема, на них відсутні дати підписання та реквізити сторін.
Представник позивача у судове засідання 06.04.2026 з`явився, вимоги підтримав, просив їх задоволити. 
Відповідач у судове засідання 06.04.2026 з`явився, позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.
У судовому засіданні 06.04.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
22 травня 2006 між сторонами був укладений договір постачання електричної енергії № 63249, відповідно до п.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. У пункті 2.3.4 сторони погодили, що споживач зобов`язаний здійснювати оплату за послуги з перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 7а (7б) "Порядок розрахунків за перетікання реактивної енергії».
Сторони підписали додатки № 7а до договору постачання електричної енергії № 63249 від 01.03.2012 та від 12.08.2013. У подальшому 01.03.2012 сторони внесли зміни до цього договору, замінивши номер договору про постачання електричної енергії з № 63249 на № 90598 (п.1.1 додаткової угоди №2-59/12). Крім того, відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди від 13.08.2018 до договору № 90598 від 22.05.2006 про постачання електричної енергії, сторони погодили, що взаєморозрахунки та документообіг здійснюються через систему онлайн-розрахунків "Персональний кабінет". Згідно з умовами пунктів 5.1-5.4 цієї додаткової угоди, споживач має можливість подавати показники розрахункових засобів обліку, отримувати акти приймання-передачі, рахунки на оплату та інші документи в електронному вигляді. Отримані через систему "Персональний кабінет" документи визнаються сторонами офіційними. Рахунок, сформований у зазначеній системі, вважається наданим споживачу постачальником, а строк оплати розпочинається з наступного робочого дня після його вручення.
01 січня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» (оператор) та Військовою частиною НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (споживач) укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах типового, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання, згідно якої, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 ЦК України та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ), відповідач приєднався до умов публічного договору. Додатком №10 до цього договору є договір про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії.
Відповідно до пункту 2.1 договору про надання послуг від 01.09.2019 оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.
Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційним кодами в додатку 3 до цього договору (п.2.2 договору).
Згідно п.2.3 договору споживач оплачує розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 «Порядок розрахунків». 
Пунктом 3.2 договору про надання послуг від 01.01.2019 передбачено, зокрема, що дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача.
Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги визначаються в додатку 4 «Порядок розрахунків» (пункти 5.2 та 5.3 договору про надання послуг від 01.01.2019).
Пунктами 5.2 та 5.4 договору по надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (додаток №10) передбачено, що споживачем та оператором системи оформляється акт про прийняття-передавання наданої послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії. Термін оплати рахунків зазначається на платіжному повідомленні та не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунків споживачем.
У подальшому сторони уклали наступні договори:
про закупівлю послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії №90598/Р/6-23 від 16.01.2023 та додаткову угоду до нього від 29.09.2023 (гранична ціна договору 68'974,64 грн); №90598/р/392-23 від 23.10.2023 та додаткову угоду до нього від 26.12.2023 (гранична ціна договору 38'083,53 грн); № 90598/3/11-24 від 16.01.2024 (гранична ціна договору 125'000,00 грн); №90598/3/35-25 від 28.01.2025 (гранична ціна договору 120'000,00 грн). 
про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії: укладений у 2023 році (діяв до 31.12.2023).Відповідно до п.3.1 договору, його гранична ціна встановлена у сумі 240'057,09 грн.; №90598/92-24 від 11.03.2024 (діяв до 31.01.2024). Згідно з п.3.1 цього договору, його гранична ціна встановлена у сумі 398'379,73 грн.
На виконання укладеного договору позивач долучив до матеріалів справи акти приймання-передачі послуг на загальну суму 415'176,73 грн, зокрема: акт від 31.01.2024 на суму 398'379,73 грн та акт від 29.02.2024 на суму 16'797,00 грн.
Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату: за січень 2024 року № 63/1 на суму 398’ 379,73 грн; за лютий 2024 № 721/1 на суму 415’ 176,73 грн, з яких 398’ 379,73 грн заборгованість за січень 2024, 16’ 797,00 грн – донарахування; за березень 2024 № 59/1 на суму 415’ 176,73 грн та за квітень 2024 № 479/1 на суму 16’ 797,00 грн.
З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач сплатив частину вартості послуг у сумі 398’ 379,73 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1450 від 09.04.2024. Водночас оплата за актом від 29.02.2024 на суму 16’ 797,00 грн не здійснена.
За період лютий 2023 року по листопад 2025 року позивач нарахував відповідачу 297'166,69 грн компенсації перетікань реактивної електричної енергії, що підтверджується актами наданих послуг: від 31.12.2022 на суму 9’ 361,43 грн; від 28.02.2023 на суму 4’ 255,56 грн; від 31.03.2023 на суму 12’ 928,92 грн; від 30.04.2023 на суму 13’ 841,63 грн; від 31.05.2023 на суму 11’ 510,44 грн; від 30.06.2023 на суму 16’ 852,70 грн; від 31.08.2023 на суму 6’ 844,33 грн; від 30.09.2023 на суму 4’ 142,36 грн; від 31.10.2023 на суму 7’ 030,39 грн; від 30.11.2023 на суму 12’ 820,92 грн; від 31.12.2023 на суму 15’ 053,49 грн.; від 31.01.2024 на суму 13’ 054,69 грн; від 29.02.2024 на суму 11’ 098,16 грн; від 31.03.2024 на суму 8’ 423,40 грн; від 30.04.2024 на суму 5’ 523,77 грн; від 31.05.2024 на суму 6’ 604,68 грн; від 30.06.2024 на суму 8’ 024,16 грн; від 31.07.2024 на суму 8’ 835,11 грн; від 31.08.2024 на суму 11’ 801,76 грн; від 30.09.2024 на суму 10’ 594,14 грн; від 31.10.2024 на суму 12’ 447,60 грн; від 30.11.2024 на суму 11’ 292,94 грн; від 31.12.2024 на суму 17’ 299,59 грн; від 31.01.2025 на суму 22’ 451,76 грн; від 28.02.2025 на суму 3’ 237,83 грн; від 31.03.2025 на суму 2’ 720,71 грн; від 30.04.2025 на суму 3'711,74 грн; від 31.05.2025 на суму 1'684,79 грн; від 30.06.2025 на суму 1'466,36 грн; від 31.07.2025 на суму 2'260,48 грн; від 31.08.2023 на суму 2'972,50 грн; від 30.09.2025 на суму 2'781,65 грн; від 31.10.2025 на суму 1'873,68 грн.
Позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату: за грудень 2022 № 300312/226894-2 на суму 9'361,43; за лютий 2023 №300302/227801-2 на суму 4’ 255,56 грн; за березень 2023 №300303/229392-2 на суму 17’ 184,48 грн; за квітень 2023 № 300304/230195-2 на суму 18’ 097,18 грн; за травень 2023 №300305/231096-2 на суму 25’ 127,42 грн; за червень 2023 №300306/231958-2 на суму 41’ 980,12 грн; за липень 2023 №300307/232780-2 на суму 54’ 343,14 грн; за серпень 2023 №612/2 на суму 61’ 187,47 грн; за вересень 2023 №1034/2 на суму 65’ 329,83 грн; за жовтень 2023 №2166/2 на суму 68’ 217,86 грн; за листопад 2023 №2829/2 на суму 45’ 645,25 грн; за грудень 2023 №2870/2 на суму 33’ 787,96 грн; за січень 2024 № 511/2 на суму 46’ 842,65 грн; за лютий 2024 №1197/2 на суму 44’ 886,12 грн; за березень 2024 № 1461/2 на суму 42’ 211,36 грн; за квітень 2024 №2157/2 на суму 47’ 735,13 грн; за травень 2024 №9719/2 на суму 40’ 392,64 грн; за червень 2024 № 18907/2 на суму 41’ 812,12 грн; за липень 2024 № 30105/2 на суму 42’ 623,07 грн; за серпень 2024 № 30711/2 на суму 45’ 589,72 грн; за вересень 2024 № 313467/2 на суму 44’ 382,10 грн; за жовтень 2024 № 31522/2 на суму 46’ 235,56 грн; за листопад 2024 № 32141/2 на суму 45’ 080,90 грн; за грудень 2024 № 32717/2 на суму 51’ 087,55 грн; за січень 2025 № 1/2 на суму 56’ 239,72 грн; за лютий 2025 № 42/2 на суму 37’ 025,79 грн; за березень 2025 № 723/2 на суму 36’ 508,67 грн; за квітень 2025 № 1726/2 на суму 37'499,70 грн; за травень 2025 № 2069/2 на суму 35'472,75 грн; за червень 2025№ 3088/2 на суму 35'254,32 грн; за липень 2025 № 3317/2 на суму 36'048,44 грн; за серпень 2025 № 4188/2 на суму 36'760,46 грн; за вересень 2025 №5955/2 на суму 36'569,61 грн та за жовтень 2025 № 6668/2 на суму 35'661,64 грн. 
Рахунки та акти за період з лютого по грудень 2023 року відповідач отримав особисто, що підтверджується відміткою на акті від 31.08.2023 (т.2, а.с.48). Документи за січень - квітень 2024 року були скеровані відповідачу поштовим відправленням, що підтверджується описом вкладення, списком згрупованих відправлень, поштовою накладною та фіскальним чеком. Рахунки та акти за період із січня по червень 2025 року відповідач повторно отримав особисто, про що зроблено відповідну відмітку від 14.08.2025 на листі позивача № 151-07-4810 від 16.07.2025 (т.2, а.с.222). 
Позивач зазначає, що відповідач частково компенсував перетікання реактивної електричної енергії на суму 261'505,05 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, які долучені до матеріалів справи. Неоплаченою залишилась заборгованість відповідача за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії в розмірі 35'661,64 грн. 
Відповідно до листа Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" №44/22-1665 від 28.08.2025, у періоди з 01 січня по 14 лютого 2023 року та з 01 по 31 січня 2024 року відповідач отримував електричну енергію від постачальника "останньої надії".
ОЦІНКА СУДУ.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Згідно з статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі – ПРРЕЕ).
Відповідно до пункту 2.1.5 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 ПРРЕЕ.
Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, у тому числі у формі електронного документа, підписаного з використанням електронної ідентифікації, у разі укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, сплата рахунка оператора системи, за відсутності заперечень оператора системи (пункт 2.1.7 ПРРЕЕ).
Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору розподілу електричної енергії та договору про надання послуг з перетікань реактивної електричної енергії. Факт здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.
Частинами першою та другою статті 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до пункту 4.33 ПРРЕЕ споживачі, які відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, зобов`язані здійснювати розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії, вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок оператора системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки споживачів, відповідно до умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який може бути додатком до договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії.
Підпунктом 7 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний врегулювати у порядку, визначеному Кодексом систем розподілу та цими правилами, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу шляхом укладення окремого договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії (або у формі додатка до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії).
Відповідно до пункту 5.5.14 ПРРЕЕ непобутовий споживач … зобов`язаний здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії з метою енергозбереження та дотримання показників якості електричної енергії.
Згідно з пунктами 4.33 та 4.34 розділу IV ПРРЕЕ споживачі, які відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, зобов`язані здійснювати розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії, вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок оператора системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки споживачів, відповідно до умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який може бути додатком до договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії. Величина плати за перетікання реактивної електричної енергії визначається оператором системи відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, та цих правил, та зазначається у договорі про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.
Згідно з пунктом 11.8.2 Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, сума оплати послуг з розподілу визначається виходячи з обсягу електричної енергії, яка була розподілена ОСР для відповідного користувача, та тарифу на розподіл електричної енергії.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання за договорами, проте обов`язок з оплати вартості наданих послуг відповідачем не виконано. Вказане свідчить про неналежне виконання договірних зобов`язань зі сторони відповідача. Доказів розірвання договорів або визнання їх недійсними матеріали справи не містять. Факт здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отримані послуги. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення умов договору розрахунків за отриману електричну енергію у спірний період не провів, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 52458,64 грн.
Суд відхиляє пояснення відповідача щодо відсутності обов`язку оплатити рахунок на суму 16’ 797,00 грн, оскільки такі доводи не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не підтверджуються належними доказами, адже 31.01.2024 відповідач самостійно передав до системи онлайн-розрахунків "Персональний кабінет" (т.2, а. с. 11-12) показники засобів комерційного обліку, які фіксували обсяг споживаної електроенергії за січень 2024 року. З урахуванням наданих відповідачем показників, ПАТ "Львівобленерго" у лютому 2024 року сформувало акт приймання-передачі на суму 16'797,00 грн за 8'582 кВт·год як уточнення (донарахування) вартості послуг за січень, здійсненим на підставі даних, переданих самим відповідачем. Факт передачі цих показників свідчить про визнання відповідачем користування послугою з розподілу електричної енергії саме у січні 2024 року. До того ж, на момент передачі показників (31.01.2024), відповідач не мав діючих договірних відносин з новим електропостачальником ТОВ "ЕК "ІНСОЛ". Відповідно до інформації, отриманої з бази даних ДП "НЕК "Укренерго" (т.2, а.с. 13-15), ТОВ "ЕК "ІНСОЛ" набуло статусу постачальника для відповідача лише з 01.02.2024. Цей факт також підтверджується актом приймання-передачі №ПЕЕ-0000153 від 11.03.2024 (т.1, а.с. 213) та рахунком на оплату № 170 від 11.03.2024 (т.1, а.с. 212), які охоплюють період постачання електроенергії лише за лютий 2024 року, а також платіжною інструкцією № 1023 від 14.03.2024 щодо його оплати (т.1, а.с. 214). Додатково суд враховує, що упродовж січня 2024 року відповідач перебував на постачанні електричної енергії у постачальника "останньої надії", що підтверджує споживання електричної енергії в цей період. Відтак послуга з її розподілу також мала надаватися. Жодних доказів того, що таку послугу здійснював інший оператор системи розподілу, матеріали справи не містять. Отже, послугу з розподілу електричної енергії відповідачу у січні 2024 року надавало ПАТ "Львівобленерго" на підставі чинного між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Сам по собі факт укладення між сторонами договору №90598/92-24 на суму 398'379,73 грн не свідчить, що саме на вказану суму відповідач фактично спожив послуги з розподілу електричної енергії впродовж січня 2024 року. Договір не містить жодних положень, які б обмежували право оператора системи розподілу на донарахування за фактично переданими відповідачем показниками. Суд не може тлумачити п.5.3 договору з ТОВ "ЕК "Інсол" у спосіб, запропонований відповідачем, а саме: як належне врегулювання відносин щодо розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Зміст цього пункту лише вказує на загальний підхід до ціноутворення у межах договору з постачальником електричної енергії. Натомість, пп.7 п.5.5.5 ПРРЕЕ передбачено чіткий порядок врегулювання таких відносин: споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу окремий договір про надання послуг з розподілу електричної енергії (або у формі додатка до відповідного договору споживача). Саме в такій формі, згідно з нормативними приписами, мають виникати зобов`язання між споживачем і ОСР. Таким чином, на підставі аналізу цих обставин, суд вважає доведеним, що послугу з розподілу електричної енергії за січень 2024 року відповідач отримував саме від ПАТ "Львівобленерго" на суму 16’ 797,00 грн. Відповідач цієї суми не сплатив, позовні вимоги про стягнення з нього 16’ 797,00 грн заборгованості за розподіл електричної енергії підлягають до задоволення.
Оскільки відповідач доводів позивача не спростував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач порушив встановлені договорами зобов`язання та дійшов висновку про задоволення позовних вимог. 
СУДОВІ ВИТРАТИ.
Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №12058 від 13.05.2025 на суму 3'028,00 грн. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача.
У позовній заяві позивач також зазначив, що очікує понести орієнтовні витрати за надання правової допомоги у розмірі 6'000,00 грн. До заяви долучено копію договору №25/4-15 про надання правничої допомоги від 10.04.2025. Крім того, до заяви долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.126 ГПК України).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).
Судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.4 ст.129 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК України).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правової допомоги та копію договору про надання правничої допомоги №24/4-15 від 10.04.2025, відповідно до пункту 4.1 якого вартість правничої допомоги становить 6’ 000,00 грн. Зобов`язання АО погоджені сторонами у п.2.1 договору.
Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги на суму 6000,00 грн.
Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19). Підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 09.12.2021 у справі №922/3812/19, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова ВП ВС від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При цьому, відповідно до висновку Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Верховний Суд у постанові від 30.01.2023 у справі №910/7032/17 відзначив, зокрема, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утриматися від вчинення дій, що у подальшому спричинять необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 викладено правову позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. 
Дослідивши матеріали справи та враховуючи, пов`язаність витрат із розглядом справи, її складністю, матеріально-правовою складовою, а також застосовуючи зазначені вище критерії реальності та розумності розміру заявлених витрат на оплату послуг адвоката до відшкодування, їх необхідності та обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та, виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, рівності усіх учасників, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6'000,00 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-239, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м.Львів, вул. Козельницька, 3; ідентифікаційний код 00131587) 52'458,64 грн основного боргу, 3’ 028,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору та 6’ 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено 16.04.2026.

Суддя Яворський Б.І.