Справа № 405/6099/25
Провадження № 2/522/806/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року       м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Подільського районного суду м. Кропивницького 02.10.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 1624031 про надання споживчого кредиту у розмірі 117 440,48 грн. та судового збору.
В обґрунтування позову зазначено, що 11.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1624031.
24.02.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу № 01.02-04/25, відповідно до якого ТОВ «Свеа Фінанс» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 1624031 від 11.07.2024 року.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1624031 про надання споживчого кредиту від 11.07.2024 року становить 117 440,48 грн, з яких: 
- 29 899,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 
- 72 590,50 грн. - заборгованість за відсотками;
- 14 950 грн. – заборгованість за пенею та/або штрафом.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1990794 від 10.11.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
За розпорядженням голови Верховного Суду від 05.07.2022 року № 36/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)» змінено територіальну підсудність справ Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим на Приморський районний суд м. Одеси, внаслідок чого справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси.
Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 11.11.2025 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.
08.12.2025 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілені на суддю Домусчі Л.В.
Матеріали справи суддя отримала 09.12.2025 року.
Ухвалою суду від 10.12.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 07.01.2026 року.
У зв`язку з відсутністю відзиву розгляд справи відкладено на 12.02.2026 року.
До суду 06.21.2026 року від ОСОБА_1 надійшов відзив.
В обґрунтування відзиву зазначено, що факт укладення кредитного договору повністю не заперечує, однак не погоджується з розміром заявленої до стягнення суми, оскільки вважає її необґрунтованою та завищеною. Позивачем у позові включено значні суми штрафних санкцій, пені, комісій та процентів, які є непропорційними, такими що порушують принцип справедливості, та мають характер надмірного фінансового покарання. Навіть у випадку підтвердження частини боргу, просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, пені та неустойки, оскільки їх розмір є надмірним та явно неспівмірним із реальними наслідками порушення.
Про розгляд справи 12.02.2026 року та 19.03.2026 року сторони були повідомлені.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення судового рішення є 25.03.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_2 укладено Договір № 1624031 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписано електронним підписом позичальника, шляхом введення одноразового ідентифікатора К845.
Згідно п. 1.1. Договору, На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит в національній валюті України - гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно п. 1.2. Договору, Сума кредиту(загальний розмір) складає: 29 900,00 гривень. Тип кредиту - кредит.
Згідно п. 1.3. Договору, Строк кредиту 360 дні (в) (день). 
Згідно п. 1.4. Договору, Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів) , що є Додатком № 1 до цього Договору. 
Згідно п. 1.4.1. Договору, У Споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій, формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під частого ініціювання. Кредитор, за наявності у нього всіх необхідних можливостей, засобів і ресурсів, в тому числі з урахуванням оцінки кредитоспроможності Споживача, може направити Споживачу пропозицію щодо продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту. Якщо Споживач погоджується з запропонованими умовами продовження строку кредиту/збільшення суми кредиту, Споживачу в Особистому кабінеті/Мобільному застосунку «SelfieCredit», стає доступним до укладання правочин щодо зміни строку кредиту/збільшення суми кредиту, за Договором. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що направлення Товариством вказаних пропозицій Споживачу с правом Товариства, а не обов`язком та залежить від можливостей Товариства та/або оцінки кредитоспроможності Споживача.
Згідно п. 1.5. Договору, Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: п. 1.5.1. Договору, Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.
Згідно п. 1.6. Договору, Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Згідно п. 1.7. Договору, Денна процентна ставка на дату укладання Договору складає: п. 1.7.1. за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1,5% в день.
Згідно п. 1.8. Договору, Загальні витрати на дату укладання Договору складають: п. 1.8.1. за стандартною ставною за весь строк користування кредитом - 161 460 грн.; п. 1.8.2. за стандартною ставною з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 161 056,50 грн.
Згідно п. 1.9. Договору, Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: п. 1.9.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 089,90% річних; п. 1.9.2. за стандартною ставною з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 8 770,36 %.
Згідно п. 1.10. Договору, Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: п. 1.10.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 191 360 грн.; п. 1.10.2. за стандартною ставною з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 190 956,50 грн.
Згідно п. 2.1. Договору, Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) Товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від Товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), Сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів Споживача для надання кредиту за цим Договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття Товариством рішення про надання кредиту Споживачу. Якщо Сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду Споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим Договором, а у Товариства не виникає прострочення кредитора.
Згідно п. 2.2. Договору, Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 11.07.2024 року або 12.07.2024 року.
Згідно п. 3.1. Договору, проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Згідно п. 5.1. Договору, Сторони домовились, що-повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.5.3. Договору.
Згідно п. 5.3. Договору, У разі направлення Споживачем коштів з метою дострокового повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом (якщо відсутня інша заборгованість, з урахуванням черговості передбаченої пунктом 5.6. цього Договору), проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення, тобто вважається що строк сплати таких процентів настав в момент отримання такого платежу. Якщо, після сплати Споживачем таких процентів, у Споживача залишаються несплаченими штрафи, решта коштів направляється на сплату штрафів. Залишок коштів (за наявності) направляється на дострокове повернення (частково або в повному обсязі) суми (тіла) кредиту.
Згідно п. 5.6. Договору, Споживач здійснює платежі з повернення заборгованості за Договором у розмірі та строки визначені Договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Товариства у черговості визначеній в Законі України «Про споживче кредитування», зокрема:
п. 5.6.1. у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;
п. 5.6.2. у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом;
п.. 5.6.3. у третю чергу здійснюється сплата неустойки та інших платежів відповідно до Договору.
Для цілей цього пункту Договору, під «недостатністю суми здійсненого платежу» розуміється, сума платежу, яка надійшла з метою виконання зобов`язань за Договором, але якої, на дату зарахування на користь Товариства, не вистачає для сплати простроченої заборгованості (заборгованість за Договором, строки сплати якої прострочені, за наявності), поточної заборгованості (заборгованість за Договором, строки сплати якої наступили, згідно Графіка платежів та/або умов Договору(але не прострочені), за наявності) та сплати штрафу(за наявності). Платіж (його частина), що надійшов на користь Товариства з метою дострокового погашення суми (тіла) кредиту (його частини), строк сплати якого ще не настав, відповідно до Графіку платежів, може бути направлений на погашення суми (тіла) кредиту, після дотримання черговості, визначеної в п.5.6 (5.6.1-5.6.3), зокрема, після сплати простроченої заборгованості, поточної заборгованості та штрафів (за наявності).
Згідно п. 6.4. Договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: п. 6.4.1. у розмірі 4 485 гривень на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; п. 6.4.2. та у розмірі 328,90 гривень починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Згідно п. 9.2. Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та до строку, вказаного в п. 1.3. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, зо Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним.
Згідно п. 9.3. Договору, Усі неврегульовані цим Договором правовідносини Сторін регулюються чинним законодавством України.
Згідно п. 9.10. Договору, Всі додатки до цього Договору підписані Сторонами є невід`ємною частиною Договору.
У Розділі 10 Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника ОСОБА_1 , її місце проживання, податковий номер, дані його паспорта гр. України, електронна адреса, номер телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) К845.
Як вбачається з Графіка платежів, який є додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 1624031 від 11.07.2024 року, дата видачі кредиту – 11.07.2024 року; дата останнього платежу – 06.07.2025 року; сума кредиту – 29 900 грн.; проценти за користування кредитом – 161 056,50 грн.; реальна річна процентна ставка - 8 770,36 %; загальна вартість кредиту - 190 956,50 грн.
Відповідач також підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором С910 паспорт споживчого кредиту.
Зазначені правовідносини регулюються такими нормами права.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Із змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.
Згідно положень ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» від 27.02.2025 року за вих. № 20250227-516, 11.07.2024 року об 12:51:10 на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 від ТОВ «Селфі Кредит» перераховано кошти в сумі 29 900,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Селфі Кредит» за Договором № 1624031 від 11.07.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 перед позичальником станом на 24.02.2025 року становить 117 440,48 грн., яка складається з: 29 899,48 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 72 590,50 грн. - заборгованість за відсотками, 14 950 грн. – заборгованість по штрафним санкціям.
Доказів на користь того, що відповідачем була погашена уся заборгованість, до суду надано не було. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
Факт укладання кредитного договору відповідач повністю не заперечує.
Суд вважає доведеним факт укладення 11.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 . Договору № 1624031 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» та виконання первісним Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 29 900 грн.
Щодо переходу права вимоги.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Норми права , що регулюють переуступку прав вимоги.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року по справі № 914/868/17 зроблено висновок, що відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги щодо майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
Отже, відповідно до вимог чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
24.02.2025 року укладено Договір факторингу № 01.02-04/25 відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 1624031 про надання споживчого кредиту від 11.07.2024 року.
Копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 9947 від 25.02.2025 року підтверджується, що ТОВ «Свеа Фінанс» перерахувало ТОВ «Селфі Кредит» грошові кошти згідно з договором факторингу № 01.02-04/25 від 24.02.2025 року.
Відповідно до Реєстру боржників від 24.02.2025 року до договору факторингу № 01.02.-04/25 від 24.02.2025 року, до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 1624031 про надання споживчого кредиту від 11.07.2024 року в загальній сумі 117 440,48 грн., з яких: 29 899,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 72 590,50 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 14 950 грн. – заборгованість по штрафах.
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Дослідивши розрахунок щодо заборгованості та нарахованих процентів, суд констатує, що відповідачем не надано доказів на спростування зазначеного розрахунку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором № 1624031 від 11.07.2024 року у розмірі 102 490,48 грн., з яких: 29 899,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 72 590,50 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.
Щодо стягнення суми заборгованості за штрафом в розмірі 14 950 грн.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У той же час суд зазначає, що Законом України від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень.
Так відповідно до р. 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування" у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Кредитний договір відповідачем був укладений 11.07.2024 року, тобто після набуття чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога позивача про стягнення неустойки є неправомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як Закон України "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування.
Відповідно до умов кредитного договору відповідачем був укладений саме споживчий кредитний договір, а тому в цьому випадку мають застосовуватись саме норми Закону України "Про споживче кредитування", та порушення зобов`язання відбулося в період дії воєнного стану в Україні, а тому вимога про стягнення пені у розмірі 14 950 грн. не підлягає задоволенню.
У зв`язку з вище викладеним суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а тому стягненню підлягає заборгованість по кредиту та процентам у загальному розмірі 102 490,48 грн.

Щодо розподілу судових витрат.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково на 87,27 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно – у розмірі 2 114,03 грн.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 207, 509, 524-526, 530, 536, 549-551, 610-612, 629, 638-640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 64, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221, 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) заборгованість за Договором № 1624031 про надання споживчого кредиту «NewShort» від 11.07.2024 року у розмірі 102 490 (сто дві тисячі чотириста дев`яносто) гривень 48 копійок, з яких:
- 29 899,98 грн. - заборгованість по тілу;
- 72 950,50 грн. - заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221, 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) судовий збір у розмірі 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 03 копійки.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 25.03.2026 року.

Суддя Домусчі Л.В.