02.03.2026 
Справа № 482/1834/25 
Номер провадження 2/482/259/2026 

РІШЕННЯ
Іменем України
02 березня 2026 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Сергієнка С.А., секретаря судового засідання Лебедьєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява обґрунтована тим, що 27.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано: Кредитний договір №4375028242 від 27.10.2020 року.
Відповідно до умов Кредитного договору №4375028242 від 27.10.2020 року Позичальнику надано кредит на суму 53337,31 грн. Дата закінчення дії кредитного договору 01.05.2024 року.
Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту (п.4.), що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
Відповідач належним чином повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги. Відповідно до умов цього Договору Позивач є Новим кредитором Боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 4375028242 від 27.10.2020 року з усіма наступними додатками та змінами.
Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті.
Як наслідок, станом на 12.05.2025р. заборгованість Позичальника за Кредитним договором №4375028242 від 27.10.2020 року, становить 60834,76 грн. в т.ч.: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 38430,62 грн.; - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) – 4,73 грн.; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) – 22 399,41 грн.
Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у своєму позові просив про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, у судове засідання не з`явилася, проте її представник подала відзив у якому вказувала що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» відповідач не визнає, оскільки позивачем не надано доказів переходу права вимоги від первісного кредитора до Позивача, зокрема відсутні договори факторингу (уступки права вимоги) з усіма сторінками, реєстр боржників, акти приймання – передачі та докази оплати за договорами факторингу. Також просила справу розглянути за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
27.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано: Кредитний договір №4375028242 за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 53337,31 грн. на строк 36 місяців з річними процентами – 0,01% від суми боргу за договором та щомісячні проценти - 2,49% від суми кредиту.
Позивач посилається на те, що 17.12.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТаскомБанк» укладено договір факторингу №171221 у відповідності до умов якого, ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає АТ «ТаскомБанк» за плату, а АТ «ТаскомБанк» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Поняття договору факторингу закріплено у ст. 1077 ЦК України.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Матеріальний предмет договору факторингу становлять грошові вимоги клієнта до третьої особи, що випливають з надання товарів, виконання ним робіт чи надання послуг третій особі. При цьому грошові вимоги можуть бути як такими, за якими вже настав термін платежу, так і майбутніми, термін платежу за якими настане пізніше.
Юридичним предметом договору факторингу є дії сторін - надання фінансування під відступлення грошової вимоги.
Відповідно до норм діючого законодавства, які регулюють право вимоги, представник позивача повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідача.
На підтвердження обставин відступлення прав вимоги позивач надав копію договору факторингу №17122117 від 12.2021 року, а також копію форми реєстру прав вимоги, копію форми акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за вказаним договором факторингу, які свідчать лише про узгодження сторонами форми відповідних документів і не є доказами прийому-передачі реєстру прав вимоги та не свідчать що реєстр прав вимоги до вищевказаного договору факторингу містить право вимоги за договором.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим встановлені обставини свідчать, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що до ПАТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги до відповідача від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».
Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача про набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями відповідача за кредитним договором №4375028242 від 27.10.2020 року у зв`язку з укладенням договору факторингу, не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому позов не підлягає задоволенню.
Судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити
Судові витрати слід віднести на рахунок АТ «Таскомбанк».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко