ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2122/26 Справа № 243/6205/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі – Пікос А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2025 року по справі за позовною заявою  ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, третя особа – приватний нотаріус Заблоцька Лариса Борисівна, про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат – Єфанов Сергій Юрійович, звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, в якому просив: - визнати за ОСОБА_1 право власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області недоотриману пенсію ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нараховану за період з 01.04.2017 р. по 22.03.2023 р. накористь спадкоємця за законом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. 
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько – ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті якого залишилась спадщина. ЇЇ батьки одружилися 5 січня 1958 року у місті Донецьк (тоді Сталіно), мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . 25.07.2023 року вона оформила заяву про прийняття спадщини у Приватного нотаріуса Руденко В.О. Наразі, має намір прийняти все рухоме та нерухоме майно, а також права та зобов`язання свого покійного батька, що належні їй відповідно до чинного законодавства України. 
Після смерті її батька залишилась недоотримана за його життя пенсія. Оскільки її батько не міг отримувати пенсію за життя з квітня 2017 року, вона подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України про нарахування та виплату їй недоотриманої пенсії її батька. Листом Головного управління пенсійного фонду України у Донецькій області було повідомлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких мав право пенсіонер, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше, ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Також у відповіді на заяву щодо виплати пенсії як спадкоємцю, Пенсійний фонд України Головного пенсійного фонду України в м. Києві управління обслуговування громадян, надало наступне пояснення: померлий ОСОБА_3 як отримувач пенсії на обліку Головного управління не перебував та з питаннями щодо виплати недоотриманої пенсії померлого рекомендовано звернутись до Головного пенсійного фонду України. Підставою своїх позовних вимог зазначила наявність у неї як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії. 
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2025 року позов задоволено та ухвалено:
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 квітня 2017 р. по 22 березня 2023 року, на одержання якої за життя мав право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ 13486010, яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , недоотриману пенсію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 за період з 01 квітня 2017 р. по ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . 
Вирішено питання стосовно судового збору.
Рішення суду мотивовано тим, що призначена спадкодавцеві пенсія за період з 01.04.2017 по 22.03.2023 повинна була відповідачем нараховуватися, обліковуватися та бути виплаченою. 
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Фактичні обставини справи.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 . 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.09.2023 року . 
Згідно копії довідки від 24.11.2014 № 1445001280 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав: АДРЕСА_3 , перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) АДРЕСА_4 . 
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заблоцькою А.Б. від 15.05.2025 та зареєстрованого в реєстрі за № 299 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: суми недоотриманої пенсії за період з 10.02.2022 по 31.03.2023 у сумі 141874,40 грн. 
З відповіді Відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.03.2025 № 0500-0205-8/18277 слідує, що по пенсійній справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 10.02.2022 по 31.03.2023 сума недоотриманої пенсії 141874,40 грн, яка була нарахована відповідно до ст. 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
На звернення позивачки подані через вебпортал Пенсійного фонду України від 30.05.2025, 16.06.2025 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 24.06.2025 надано відповідь № 28749-27763/К-02/8-2600/25 з якої слідує, що померлий ОСОБА_3 як отримувач пенсії на обліку в Головному управлінні не перебував. За життя ОСОБА_3 за призначенням, перерахунком пенсії або взяття на облік пенсійної справи до Головного управління не звертався. З питань виплати недоотриманої пенсії померлого рекомендовано звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України за місцем перебування на обліку ОСОБА_3 . 
Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької А.Б. надана копія спадкової справи № 08/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 . 
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як одержувач пенсії за віком, маючи статус внутрішньо переміщеної особи. 

Позиція апеляційного суду.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Частиною 1 статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Як вбачається із частини 1 статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, свідчить про те, що:
- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв?язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім?ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім?ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім?ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім?ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов?язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1227 ЦК України за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї – спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. 
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Таким чином, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом (постанова Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у цивільній справі 337/474/14-ц, провадження № 61-15813сво18).
Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 у період часу з 01 квітня 2017 року по день його смерті – ІНФОРМАЦІЯ_4 пенсійні виплати не отримував, через їх не нарахування Пенсійним фондом, проте мав право на отримання пенсії в зазначений період, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач як спадкоємець має право на всю суму недоотриманої пенсіонером пенсії, яка входить до складу спадщини. 
Не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в апеляційній скарзі на необхідність застосування до спірних правовідносин положень пункту 1 частини першої статті 10 та статті 20 Закону № 1706-VII, постанов Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає в апеляційній скарзі заявник. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу пенсійні виплати ОСОБА_3 за період з 01 квітня 2017 року по 22 березня 2023 року, на які він мав право за життя, але не отримувала через не нарахування цих пенсійних виплат Пенсійним фондом, тому позивач як спадкоємець має право на всю суму недоотриманої пенсіонером пенсії, оскільки суми недоотриманої за життя пенсіонером пенсії входить до складу спадщини. 
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції правильно визначив правову природу цивільних відносин між сторонами та ухвалив рішення, що відповідає вимогам законодавства. Тому доводи апеляційної скарги щодо порушенням судом норм матеріального права є безпідставними. 
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права. 
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області — залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 24 березня 2026 року
Повний текст судового рішення складено 02 квітня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова