Справа №573/1816/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Замченко А. О.	
Номер провадження 33/816/566/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сердечнюк О.М. на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 08 вересня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 08 вересня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 22.08.2025 о 10:46 у с. Вири, по вул. Травневій, біля будинку 15 керував автомобілем ВАЗ 2101, реєстр. номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до результату огляду на стан сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager», та зафіксованого на нагрудний відеореєстратор, тест №486, результат тесту 0,52‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Сердечнюк О.М. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Білопільського районного суду Сумської області від 08 вересня 2025 року та закрити провадження у справі, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 726,72 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказувала, що в порушення вимог ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейськими було безпідставно зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а також не було проінформовано водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу, а тому, складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП не можна вважати допустимим доказом, що узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.
Зазначала, що поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з його правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП вже після складання протоколу та проведення всіх супутніх процедур.
Стверджувала, що відеоматеріали не містять фіксації результату огляду ОСОБА_1 на приладі Драгер та згоди останнього з результатами огляду.
06 березня 2026 року на адресу Сумського апеляційного суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сердечнюк О.М., в якому вона просила зупинити провадження у справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України. 
В судове засідання, призначене на 20 березня 2026 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Сердечнюк О.М., не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.
На адресу Сумського апеляційного суду від захисника - адвоката Сердечнюк О.М. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі ОСОБА_1 .
З урахування викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справи без участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сердечнюк О.М., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Щодо клопотання захисника про зупинення розгляду справи у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням останнього у складі Збройних Сил України апеляційний суд зазначає наступне.
Так, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.
Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.
Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При цьому, частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.1ст.130 КУпАП.
Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи і як уже зазначалось вище, має захисника адвоката Христенок В.М., яка представляє його інтереси під час розгляду справи, та безпосередньо і подавала апеляційну скаргу на постанову суду, тому він не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист .
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.
Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 22.08.2025 серії ААД №783081, складеним уповноваженою на те особою відповідно до вимог ст. 256 КУпАП;
- результатом тесту на стан сп`яніння від 22.08.2025 №486, проведеного у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», прилад №ARPK-0178, результат 0,52‰;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 згоден з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився їхати в лікарню;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №932226 від 22.08.2025, з якої вбачається, що 22.08.2025 о 10:46 у с. Вири, по вул. Травневій ОСОБА_1 керував автомобілем;
- відео з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що водій не був пристебнутий паском безпеки. Під час спілкування з водієм працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій погодився та пройшов огляд, результат 0,52 проміле. ОСОБА_1 з результатом огляду погодився, після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та відсторонено від керування транспортним засобом. 
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому, складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом, що узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.
Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду викладені у адміністративній справі № 686/11314/17 не беруться до уваги, оскільки вказана позиція не є релевантною до обставин цієї справи. Так, справа № 686/11314/17 розглядалась Верховним Судом за правилами КАС України та стосувалася оскарження дій інспектора патрульної поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення та накладення на особу адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. У справі, що переглядається, предметом розгляду є вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не правомірність дій поліцейського з його зупинки.
Твердження апелянта про те, що поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з його правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП вже після складання протоколу та проведення всіх супутніх процедур, не спростовують факту вчинення правопорушення та не є обставиною, яка впливає на кваліфікацію його дій.
Доводи апелянта про те, що відеоматеріали не містять фіксації результату огляду ОСОБА_1 на приладі Драгер та згоди останнього з результатами огляду, повністю спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що після проходження огляду ОСОБА_1 було надано прилад Драгер з результатом для ознайомлення та отримано згоду з результатом огляду.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Щодо вимоги апеляційної скарги про стягнення судового збору, апеляційний суд зазначає, що КУпАП не врегульовано розподілу судових витрат під час оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, тому дані вимоги не підлягають вирішенню під час розгляду даної справи.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Сердечнюк О.М. у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП до його звільнення останнього з військової служби.
Постанову Білопільського районного суду Сумської області від 08 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сердечнюк О.М. на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.