Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/821/26
Номер провадження3/173/334/2026

ПОСТАНОВА
іменем України
25 березня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607156 від 05.03.2026, ОСОБА_2 05.03.2026 11:00 в Кам`янському районі, сел. Новомиколаївка, вул. Степова поблизу будинку №2, керував транспортним засобом Мерседес Бенз ДНЗ НОМЕР_1 та після скоєного ДТП за його участю, до проведення огляду з метою встановлення стану сп`яніння вживав алкоголь та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей. На вимогу пройти огляд спрямований на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння, за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, відмовився під відеозапис. Від проходження огляду на визначення ступеня алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я №9 м. Кам`янське, відмовився під відеозапис, чим порушив п.2.10.є Правил дорожнього руху. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 05.03.2026 приблизно о 11:00 дійсно керував вантажним автомобілем «Мерседес Бенз» у с. Новомиколаївка, де на повороті з`їхав у кювіт, і автомобіль перекинувся. Долго не міг дочекатися евакуатор, тому замерз, після чого пішов додому, де через значний час вжив 100 г алкоголю через стрес та переохолодження. Приблизно о 19:00 приїхали працівники поліції та повідомили, що він не мав права вживати алкоголь, запропонували пройти перевірку на приладі «Драгер» або у медичному закладі. ОСОБА_2 відмовився від перевірки, визнавши, що вживав алкоголь, проте заперечує, що робив це одразу після ДТП, зазначивши, що алкоголь вжито лише через значний проміжок часу після події, що, на його думку, не є порушенням правил дорожнього руху.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, на доведеність обставин до протоколу додано рапорт інспектора СРПП ВП № 3, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я, відповідно до якого останній відмовився від проходження огляду, письмове пояснення ОСОБА_3 , надане поліцейському, відеозапис, записаний на DVD-R диск.
Даючи аналіз зазначеним доказам, суддя виходить з наступного.
Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи (ст. 129 ч.3 п.4).
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.
За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вживання водієм транспортного засобу алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди або після зупинки транспортного засобу поліцейським до проведення огляду на стан сп`яніння.
Системний аналіз зазначеної норми свідчить, що обов`язковими елементами складу правопорушення є: доведений факт дорожньо-транспортної пригоди; участь особи як водія; достовірно встановлений факт вживання алкоголю; вживання алкоголю саме після ДТП та до проведення огляду; наявність безпосереднього причинно-часового зв`язку між ДТП, вживанням алкоголю та проведенням огляду.
При цьому, адміністративна відповідальність за вживання алкоголю після ДТП настає виключно у випадку, якщо вживання відбулося безпосередньо після зупинки транспортного засобу або в момент, коли особа ще перебуває за кермом, і має прямий причинно-часовий зв`язок з подією ДТП. Метою цієї норми є запобігання уникненню відповідальності за керування у стані сп`яніння шляхом вживання алкоголю одразу після ДТП або штучного створення умов, що ускладнюють встановлення стану водія.
Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце приблизно о 11:00 год., тоді як працівники поліції прибули до ОСОБА_2 близько 19:00 год., тобто через значний проміжок часу – близько 8 годин після події. У цей період особа не перебувала під контролем працівників поліції, вимога про проходження огляду на стан сп`яніння їй не висувалась, і огляд у безпосередньому зв`язку з подією ДТП проведено не було.
Вживання алкоголю ОСОБА_2 через значний проміжок часу після ДТП, перебуваючи поза контролем поліції, не створює належного причинно-часового зв`язку з подією ДТП, і тому фактично не підпадає під диспозицію ч.4 ст.130 КУпАП. Пропозиції працівників поліції щодо проведення огляду приблизно через 8 годин після події та встановлення стану особи на момент ДТП не можуть слугувати підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі дії не відображають об`єктивного зв`язку між фактом ДТП та станом сп`яніння.
Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що факт вживання алкоголю після значного проміжку часу після дорожньо-транспортної пригоди не утворює складу адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, а тому підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не встановлено.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП).
Керуючись ч. 4 ст. 130 ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На постанову судді може бути подана апеляційна скарга через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.
Суддя     Є.В. Челюбєєв