ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року	справа № 380/16760/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні відстрочки від мобілізації ОСОБА_1 на підставі абзацу (за наявності) - пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від мобілізації на підставі абзацу (за наявності) - пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Ухвалою від 19.08.2025 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі. Також, залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що звернувся до відповідача з заявою від 10.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, як військовозобов`язаному, здобувачу професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, який навчається за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури. Однак відповідач прийняв рішення, оформлене протоколом від 12.06.2025 № 23, яким відмовив у наданні відстрочки на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ. Причини відмови: не надано відстрочки від призову під час мобілізації, у зв`язку з відсутністю підстави згідно абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України постанови № 560 КМУ.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У зазначений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не подав.
Третя особа належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Письмових пояснень з приводу предмету спору не надала.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 10.06.2025 направив на поштову адресу відповідача заяву від 09.06.2025, у якій просив розглянути заяву та оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, цінним листом з описом вкладення.
До заяви долучив: копію паспорта, копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, витяг з ВОД Резерв +, виписку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи, копію сертифікату № 272/24-25, копію додатку до довідки № 272/24-25, копію оцінок студента ОСОБА_1 , копію заяви ОСОБА_1 , копію договору про надання освітніх послуг іноземним студентам, копію студентського квитка ОСОБА_1 , копію довідки № 91/23-24, опію підтвердження оплат.
Комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянута заява ОСОБА_1 та протоколом від 12.06.2025 № 23 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Причина відмови: не надано відстрочки від призову під час мобілізації, у зв`язку з відсутністю підстави згідно абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України постанови № 560 КМУ.
Вважаючи протиправним рішення відповідача за результатом заяви, позивач звернувся з позовом до суду.
Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
З 24.02.2022 відповідно до Закону України “Про правовий режим воєнного стану” в Україні введено режим воєнного стану, який діє й на час розгляду справи.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ), застосовується судом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Отже, підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у контексті пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ є здобування особою, зокрема, вищої освіти, за умови навчання за денною або дуальною формою здобуття освіти та здобування рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).
Додатком 5 до Порядку № 560 є перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Наведеним переліком передбачено, що документами, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.
Форма довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти є додатком 9 до Порядку № 560.
Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Своєю чергою, документом, що підтверджує право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО).
Позивач задля доведення послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”, подав виписку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи на ім`я ОСОБА_1 , копію сертифікату № 272/24-25 про продовження ОСОБА_2 форми навчання, копію договору про надання освітніх послуг іноземним студентам, копію студентського квитка ОСОБА_1 , копію довідки № 91/23-24, копію підтвердження оплат.
При цьому, суд встановив та підтверджується матеріалами справи, що позивач при поданні заяви про відстрочку не надав довідку ЄДЕБО, яка б підтверджувала, що позивач є здобувачем такого рівня освіти, що є вищим за попередньо здобутий.
Зважаючи на те, що пунктом 62 Порядку № 560 імперативно установлено, що єдиним документом, який здобувач освіти додає до заяви про надання відстрочки, і який підтверджує дотримання послідовності здобування освіти, є довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, форма якої є додатком до Порядку № 560, суд дійшов висновку, що єдиним допустимим доказом дотримання позивачем послідовності здобування освіти, визначеної частиною другою статті Закону України “Про освіту”, є саме довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, а ненадання такої довідки надавало відповідачу підстави для відмови у наданні позивачу відстрочки від призову під час мобілізації.
Отже, відповідач правомірно відмовив позивачеві у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Стосовно питання наявності у відповідача можливості встановити інформацію про порушення/відсутність порушення позивачем послідовності здобуття освіти суд зазначає таке.
Дійсно, пунктом 60 Порядку № 560 передбачено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Тобто комісія РТЦК та СП може за потреби отримувати інформацію, що підтверджує право особи на відстрочку.
Разом з тим, як вказано вище, єдиним документом, що підтверджує послідовність здобуття освіти є саме довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, яка не надавалась позивачем та, відповідно, не може бути отримана комісією, отже суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав встановлювати інформацію про порушення/відсутність порушення позивачем послідовності здобуття освіти у спосіб, передбачений Порядком № 560.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування наявності в діях позивача ознак неправомірності, а відтак і правомірності вчинених ним дій та прийняття оскарженого рішення.
Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України покладається на позивача.
Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, то підстави стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відсутні.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
2. Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 06.03.2026.

Суддя Кедик М.В.