КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2307/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Київ
Справа № 760/2641/25

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І., 
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», яка подана представником Згурським Олексієм Олександровичем, на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2025 року, постановлену у складі судді Тесленко І.О.,
у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

встановив:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2025 року зупинено провадження у справі.
Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» - Згурський О.О. звернувся з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що ухвала суду незаконна, оскільки зупинення провадження у справі матиме наслідком відстрочення погашення відповідачем заборгованості за надані позивачем житлово-комунальні послуги в період з 01 січня 2016 року по 01 червня 2024 року. 
Зазначає, що за вказаний період нарахування плати за послуги з утримання будинків і споруд на прибудинкових територіях надавались відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2015 року № 442, яке не оскаржувалося в судовому порядку, а також відповідно до розпорядження від 06 червня 2017 року № 668, яке наразі оскаржується в адміністративному судочинстві у справі № 826/8441/17, однак рішення суду за результатами розгляду адміністративної справи ще не ухвалено, тож вартість за надані послуги обчислена відповідно до рішення, яке не визнано судом неправомірним.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до статті 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що у січні 2025 року позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 20 565,60 грн. основного боргу, 6 122,78 грн. індексу інфляції, 2 030,66 грн. трьох відсотків річних.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами існує зобов`язання з надання житлових послуг, однак, починаючи з 01 січня 2016 року по 01 червня 2024 року відповідач не викликав представника виконавця надання послуг для перевірки кількості та якості наданих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 20 518,67 грн. Не зважаючи на неодноразові попередження, відповідач борг не платить, що завдає позивачу збитків.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
06 травня 2025 року відповідач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про зупинення провадження у справі, в обґрунтування якої зазначив, що він зробив два запити до Київської міської державної адміністрації про надання інформації, а саме: за якими розпорядженнями КМДА нараховувалась позивачем плата протягом спірного періоду; ким і коли позивача було визнано виконавцем.
У відповіді на вказане звернення його поінформовано, що протягом спірного періоду позивач нараховував вартість послуг, керуючись розпорядженням Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2018 року у справі № 826/8441/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року, зазначений правовий акт визнано протиправним і скасовано. 
Постановою Верховного Суду від 12 липня 2019 року рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року адміністративну справу № 826/8441/17 прийнято судом до свого провадження.
Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа № 826/8441/17, предметом спору в якій є рішення Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року № 668, відповідно до якого здійснювалося нарахування послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, з огляду на що розгляд цієї справи неможливий в силу об`єктивних причин, до вирішення справи № 826/8441/17, яка розглядається в порядку адміністративного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
Вищевказана норма спрямована, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Як вбачається з ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі №826/8441/17, Київським окружним адміністративним судом прийнято до провадження справу за позовом Всеукраїнської громадської організації "Спілка власників житла України" до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи : Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Комунальне підприємство Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва, Комунальне підприємство Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва, Комунальне підприємство Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва, Комунальне підприємство Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва, Комунальне підприємство Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5, Комунальне підприємство Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування розпорядження від 06.06.2017 (а.с. 21).
Відповідно до змісту судових рішень, опублікованих у Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі №826/8441/17, позивач Всеукраїнська громадська організація "Спілка власників житла України" звернувся з позовом про визнання протиправною бездіяльності, що полягає у затвердженні тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються підприємствами, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, без дотримання встановленого порядку та визнання протиправним та скасування розпорядження № 668 від 06 червня 2017 року «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2018 року залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 року позов задоволено частково. Постановою Верховного Суду від 12.06.2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2022 року зупинено провадження в адміністративній справі №826/8441/17 для визначення умов для примирення сторін строком на один місяць, а саме, до 29 листопада 2022 року. Зобов`язано учасників справи надати до суду клопотання про поновлення провадження у справі №826/8441/17, якщо відпадуть обставини, які стали підставою для зупинення провадження.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року про прийняття справи №826/8441/17 до провадження зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження по справі.

Разом з тим, вирішуючи питання про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведені вимоги закону і відповідні висновки Верховного Суду та не навів в своїй ухвалі мотивів неможливості розгляду даної справи до закінчення розгляду справи № 826/8441/17, провадження у якій також зупинено, не навів мотивів, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду іншої справи та їх вплив на вирішення цієї справи, не зазначив, які саме об`єктивні обставини унеможливлюють розгляд цієї справи до вирішення справи № 826/8441/17.
Суд не врахував, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У справі, яка є предметом апеляційного перегляду, предметом спору
є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом адміністративної справи про скасування розпорядження № 668 від 06 червня 2017 року «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».
Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд першої інстанції не врахував, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає
у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
На переконання колегії суддів, помилковим є висновок суду першої інстанції щодо того, що наявність спору про скасування розпорядження КМДА виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити під час розгляду цієї справи наявність обставин, якими позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» обґрунтовував свої позовні вимоги, а відповідач у справі ОСОБА_1 заперечував проти задоволення таких.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язкових підстав, визначених статтею 251 ЦПК України, для зупинення провадження у справі, в оскаржуваній ухвалі судом не наведено.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до пункту частини першої статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 379, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», яка подана представником Згурським Олексієм Олександровичем, - задовольнити.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2025 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І. 

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.