Справа № 947/43867/25
Провадження № 2/517/87/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

установив:

До Захарівського районного суду Одеської області з Київського районного суду м. Одеси для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 18 жовтня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShorts» № 453382 від 18 жовтня 2022 року. Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець надав позичальниці кредит в сумі 5800 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені договором, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом.
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальниці кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. ОСОБА_1 умови кредитного договору порушені кредитні кошти та проценти за користування коштами не сплачені.
01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 453382 від 18 жовтня 2022 року.
Отже, з урахуванням вказаного вище ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» наділене правом грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 453382 від 18 жовтня 2022 року.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 453382 від 18 жовтня 2022 року, яка підлягає стягненню з відповідачки відповідно до розрахунку заборгованості становить 51576 грн, з яких: 5800 грн – заборгованість за тілом кредиту; 45776 грн – заборгованість за процентами.
Отже, з урахуванням викладеного позивач простить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 453382 від 18 жовтня 2022 року у сумі 51576 гривень.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2025 року цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною підсудністю до Захарівського районного суду Одеської області. Дана ухвала набрала законної сили 27 листопада 2025 року (а.с. 54-55).
Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 19 січня 2026 року відкрито провадження у справі, її розгляд відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та вирішено питання про витребування доказів(а.с. 59-60).
10 лютого 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшли витребувані докази (а.с. 84-85).
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 88). Водночас звернувся до суду з клопотанням, у якому позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував (а.с. 81).
Відповідачка у судове засідання не з`явилась хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 91). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
У відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за запитом судді у справі № 947/43867/25 на підставі частини 8 статті 187 ЦПК України, сформовано відповідь № 2247361 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58).
Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідачки, а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду.
Суд вважає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Так, судом установлено, що 18 жовтня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 453382 (зв.а.с.24 – а.с. 30). Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора (розділ 10 договору) (зв. а.с. 29).
Відповідно до пункту 1.2 договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно із пунктом 1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 5800 гривень. Тип кредиту – кредит.
Відповідно до пункту 1.4 договору строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – іменується – Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. 
Згідно із пунктом 1.5 договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 1,43 % в день.
Відповідно до пункту 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 47541,10% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 25087,16% річних.
Згідно із пунктом 1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 51736 гривень: за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 50396 гривень 20 копійок. 
Відповідно до пункту 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно із пунктом 4.4 договору, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначена до сплати сума кредиту та проценти за користування кредитом (зв.а.с. 29-а.с. 30).
Кредитодавець ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю надавши ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5800 грн, що підтверджується листом № 20251020-1334 від 20 жовтня 2025 року ТОВ «ПЕЙТЕК», згідно якого вказаним товариством на підставі договору про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 03 травня 2022 року було перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «Селфі Крадит»: 18.10.2022 09:30:16 на суму 5800, номер картки НОМЕР_2 (а.с. 31). 
Вказане також підтверджується інформацією витребуваною судом за клопотанням представника позивача від АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 84-85). Так, з даної інформації вбачається, що в банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) була випущена банківська картка НОМЕР_2 до рахунку № IBAN НОМЕР_4 . 18 жовтня 2022 року на вказану картку було зараховано грошові кошти в сумі 5800 гривень.
01 лютого 2024 року, між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 453382 від 18 жовтня 2022 року (а.с. 35 – 37).
На підтвердження повної оплати за договором факторингу позивачем надано суду платіжну інструкцію № 74875 від 01 лютого 2024 року (а.с. 38).
Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 01 лютого 2024 року за договором договір факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 11562, після чого до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості від боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 178658453 гривень 62 копійки (зв.а.с. 37).
Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 453382 від 18 жовтня 2022 року в сумі 51576 грн, з яких: 5800 грн – заборгованість за тілом кредиту; 45776 грн – заборгованість за процентами (зв.а.с. 37).
Відповідачка свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконала.
Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно статті 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачкою умови договору не виконуються, кредит та відсотки за користування не повертаються.
Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Сплата прострочених відсотків обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідачка своєчасно не погасила суму кредиту.
Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідачка, не сплативши у вказаний в договорі строк суму кредиту, порушила вимоги статті 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, ОСОБА_1 має перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 453382 від 18 жовтня 2022 року у розмірі 51576 грн, з яких: 5800 грн – заборгованість за тілом кредиту; 45776 грн – заборгованість за процентами. 
Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 453382 від 18 жовтня 2022 року наданий суду і відповідає вимогам закону (зв.а.с. 31 – а.с. 34).
З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.
Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800 грн).
Згідно із частиною 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до платіжної інструкції № 30428 від 07 листопада 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», у відповідності до вказаних положень закону сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у розмірі 2422 гривень 40 копійок (а.с. 19).
Отже, з урахуванням задоволення позову, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України та частини 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок.
Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 8000 грн, суд дійшов такого висновку.
На підтвердження витрат правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал » та адвокатським об`єднанням «Апологет», в якому вартість послуг за один позов складає 8000 грн (а.с. 9); копію акта наданих послуг № 668 від 10 листопада 2025 року щодо боржника ОСОБА_1 та детальний опис наданих послуг нього на суму 8000 гривень, згідно яких на вказану суму надано наступні послуги: усна консультація клієнта (0 год 30 хв), ознайомлення з матеріалами справи (02 год 00 хв), погодження правової позиції клієнта (0 год 30 хв), складання позовної заяви (03 год 30 хв), подання позовної заяви (зв.а.с. 9, а.с. 10), копію ордера на надання правничої допомоги адвокатом Усенко М.І. АО «Апологет (зв.а.с. 10).
Відповідно до пункту 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з частинами 4-6 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отож суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) міститься висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічний висновок (обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами) наведений: у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 826/2689/15, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
Відповідачкою не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Водночас щодо співмірності витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21) міститься висновок, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, фактично виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає обґрунтованим та доведеним доказами заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 8000 гривень, яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 509, 514, 525, 526, 530, 610, 1054, 1055, 1077-1080, 1084 ЦК України, статтями 19, 27, 83, 175, 274-275, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 453382 від 18 жовтня 2022 рокув сумі 51576 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят шість) гривень, яка складається з наступного: 5800 (п`ять тисяч вісімсот) гривень – заборгованість за тілом кредиту, 45776 (сорок п`ять тисяч сімсот сімдесят шість) гривень – заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повний текст рішення суду складено 23 березня 2026 року.
Відомості про сторони у справі:

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, реквізити IBAN № НОМЕР_5 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус, 28, 4-й поверх, м. Львів, 79018;

відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя