Справа № 127/9732/26
Провадження № 1-кп/127/244/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у спрощеному провадженні кримінальне провадження, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Піщанка, Тульчинського району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, раніше, в силу статті 89 КК України, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026025040000037 від 06.03.2026 року, –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, заздалегідь сформував кримінально- протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном під приводом оренди майна без наміру його подальшого повернення.
Так, 29.01.2026 приблизно о 17:00 год, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_2 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, на інтернет-платформі «OLX» підшукав оголошення потерпілого ОСОБА_3 про надання в оренду побутової техніки.
У подальшому, під час телефонної розмови з ОСОБА_3 , усвідомлюючи неправдивість своїх намірів, ОСОБА_2 умисно повідомив останньому завідомо неправдиві відомості про намір оренди техніки для особистих потреб з подальшим її поверненням у визначений строк та оплатою послуг оренди.
Вказаними діями ОСОБА_2 ввів потерпілого в оману, створивши у нього хибне уявлення про добросовісність своїх намірів, що стало підставою для добровільної передачі майна. 
Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, 31.01.2026 приблизно о 10:20 годині, перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, буд. 95, ОСОБА_2 зустрівся з ОСОБА_3 , де, шляхом обману останнього, отримав у тимчасове користування: миючий пилосос ТМ «Karcher» моделі «Puzzi 8/1», насадку на пилосос для підлоги, з шарніром, шириною 240 мм, ТМ «Karcher», пароочисник ТМ «Karcher» моделі «SC 4 EasyFix», при цьому не маючи реального наміру виконувати взяті на себе зобов`язання щодо повернення зазначеного майна.
Одразу після отримання майна, продовжуючи реалізацію єдиного кримінально-протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння майном, ОСОБА_2 вчинив дії щодо його відчуження, що підтверджує наявність умислу, який виник до моменту отримання майна.
Так, 31.01.2026 ОСОБА_2 прибув до ломбарду «Єврофінанс» у м. Вінниці, де, видаючи себе за законного власника майна, передав у заставу пароочисник ТМ «Karcher» моделі «SC 4 EasyFix» та отримав за нього грошові кошти у сумі 2500 гривень. Крім того, цього ж дня, приблизно о 16:30 годині, ОСОБА_2 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 та приховавши від нього факт походження майна, продав йому миючий пилосос ТМ «Karcher» моделі «Puzzi 8/1» та насадку на пилосос для підлоги, з шарніром, шириною 240 мм, ТМ «Karcher» за 8000 гривень.
Згідно висновку експерта від 13.03.2026 за результатами проведення товарознавчої експертизи, ринкова вартість майна на момент вчинення кримінального правопорушення, а це 01.02.2026 становить: миючого пилососа ТМ «Karcher» моделі «Puzzi 8/1» - 16222 грн 81 коп.; насадка на пилосос для підлоги, з шарніром, шириною 240 мм, ТМ «Karcher» - 4170 грн 88 коп.; пароочисника ТМ «Karcher» моделі «SC 4 EasyFix» - 7722 грн 22 коп.. Загальна сума становить - 28114 грн 41 коп.
Після отримання майна ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов`язання: майно не повернув, оплату за його користування не здійснив та розпорядився ним на власний розсуд, зокрема, частину майна він реалізував до ломбарду, а іншу частину майна продав третій особі. Унаслідок протиправних дій потерпілому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 28114 грн 41 коп.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Відповідно до частини другої статті 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості. 
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_2 подав заяву, складену у присутності адвоката ОСОБА_5 , згідноякої, обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Потерпілий  ОСОБА_3  подав заяву згідно якої, потерпілий згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено:
- згідно характеристики, виданої селищним головою Піщанської селищної ради Вінницької області від 11.03.2026 № 603, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується задовільно. Скарг від сусідів не надходило;
- згідно довідки, виданої головним лікарем КНП «Піщанська районна лікарня» Піщанської селищної ради від 11.03.2026 № 58, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває;
- згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР», вих. № 01.2-69/1149 від 16.03.2026 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 11.03.2026 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною, нейрохірургічною та наркологічною допомогою не звертався;
- відповідно до вимоги про судимість відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше, в силу статті 89 КК України, не судимий. 28.09.2015 року був засуджений Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2013 року до остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області вирок Вінницького міського суду від 28.09.2015 року змінено в частині призначення покарання. ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2013 року, до остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Звільнений 16.07.2020 по відбуттю строку покарання;
- згідно відповіді Тульчинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області № 148/42/16/2-26 від 18.03.3026 громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку сектору не перебував та не перебуває.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_2 : раніше, в силу статті 89 КК України, не судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується задовільно; на диспансерному обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за медичною психіатричною, неврологічною, нейрохірургічною та наркологічною допомогою не звертався; на обліку Тульчинського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області не перебуває; вину у вчиненні кримінального проступку визнав, в чому щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Щодо можливості врахування обставини, що пом`якшує покарання, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України: «добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди», то судом встановлено, що згідно розписки ОСОБА_2 від 23.03.2026, ОСОБА_2 сплатив потерпілому грошові кошти лише в сумі 4000 гривень. Однак, як вбачається з обвинувального акту та дослідженого судом висновку експерта, внаслідок протиправних дій потерпілому ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 28114 грн 41 коп. Тобто обвинувачений відшкодував потерпілому шкоду лише на 14% від вартості заподіяної шкоди. Тому суд не враховує в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставину: «добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди».
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_2  покарання суд керується вимогами статей 65-67 КК України, враховує практику Верховного Суду щодо призначення судами кримінального покарання, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Частиною другою статті 50 КК України передбачено чотири види мети покарання: - кара; - виправлення засуджених; - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими; - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами.
Відповідно до положень частини 1 статті 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_2 , який офіційно не працевлаштований, а відтак не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується задовільно, на диспансерному обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на обліку в органу пробації не перебуває, а також, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у виді щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, та з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України – строком 3 (три) роки пробаційного нагляду, оскільки призначення саме цього виду та розміру покарання визнано судом найбільш відповідним досягненню мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.
Суд при цьому враховує імперативні приписи частини другої статті 59-1 КК, якими передбачено, що у разі засудження особи до покарання у виді пробаційного нагляду суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Суд також бере до уваги, що частиною другою статті 50 КК метою покарання визначено не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Тому для реалізації зазначеної мети суд вважає за доцільне покласти на ОСОБА_2 додатковий обов`язок, передбачений пунктом 4 частини третьої статті 59-1 КК у виді виконання заходів, передбачених пробаційною програмою.
У відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта: № 366/26-21 від 13.03.2026, становить 2748 грн 06 коп.
Речові докази в справі відсутні. Відомості про визнання тих чи інших речей та документів речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026025040000037 від 06.03.2026 року, не надавались.
Арешти на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026025040000037 від 06.03.2026 року, не накладались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 59-1, 65-67, 190 КК України, ст.ст. 124, 373, 374, 382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_2  винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначити  ОСОБА_2  покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду. 
На строк дії пробаційного нагляду покласти на ОСОБА_2 , передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
Початок строку пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 2748 (дві тисячі сімсот сорок вісім) гривень 06 (шість) копійок.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя: