Провадження № 3/734/74/26 Справа № 734/4990/25 

ПОСТАНОВА
іменем України

18 лютого 2026 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Бараненка С.М.,
за участю:
секретаря судових засідань – Чумак Н.М.,
захисника – адвоката Хараїм О.В. (в режимі ВКЗ),
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в с-щі Козелець справу про адміністративне правопорушення, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2025 року в 09:29 с. Лемеші траса М01 89 км водій ОСОБА_1 керував тз VOLKSWAGEN GOLF, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні у лікаря-нарколога відмовився.
Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні пояснив, що він відмовився від проходження огляду, так як поспішав до м. Київ для проведення запланованої операції ОСОБА_2 , яку він віз на операцію.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Хараїм О.В. надала суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні пояснила, що ознаки наркотичного сп`яніння, що зазначені в протоколі, не відповідають дійсності, на відео не видно зіниці, руки ніхто не перевіряв, поведінка була нормальна, адекватна. В даному випадку особа діяла в стані крайньої необхідності.
Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, захисника, показання свідка та дослідивши матеріали справи вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами наявними в матеріалах справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508664 від 10.11.2025 року, відеозаписом до нього та іншими матеріалами справи.
На відеозаписі до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508664 від 10.11.2025 року, наданому, як доказ, та зафіксованому на службову боді камеру 471652, чітко зафіксовано, що після того, як працівником поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за перевищення швидкості та озвучено ОСОБА_1 які ознаки наркотичного сп`яніння в нього виявлено під час спілкування з ним та огляду, та запропоновано неодноразово проїхати до лікарні для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні у лікаря нарколога, відмовився, мотивуючи відмову тим, що поспішає в м. Київ до лікарні для проведення операції його співмешканці ОСОБА_2 , яку він везе до лікарні.
До даних доказів суд відноситься, як до правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам справи і на час розгляду справи жодними іншими доказами по справі не спростовані.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дала показання, що ОСОБА_1 є її співмешканцем. Вони їхали на заплановану операцію, операцію чекали довго. Про що говорив ОСОБА_1 з поліцейськими вона не чула.
Згідно наданих медичних документів стороною захисту, зокрема в картці пацієнта, який вибув із стаціонару, № 27218, дата госпіталізації ОСОБА_2 10.11.25 в 13:25. Згідно виписки з медичної картки хворого № 27218, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилася в стаціонарі з 10.11.2025 по 18.11.2025. Виконано оперативне втручання 13.11.2025.
Отже, з вищезазначених медичних документів, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що на 10.11.2025 року жодної медичної операції ОСОБА_2 не планувалося, а операцію було проведено 13.11.2025 року, що спростовую причини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Також з врахуванням вищезазначеного, суд не вбачає обставин, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, так як згідно ст. 18 КУпАП - не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Жодного доказу суду не було надано, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності відповідно до ст. 18 КУпАП.
Також стороною захисту надано результат досліджень від 11.11.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого зазначених в результаті дослідження наркотиків у сечі не виявлено.
До даного результату дослідження, суд відноситься критично, так як дослідження проведено через добу після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що суд вважає значним проміжком часу, крім того на результаті дослідження відсутня печатка установи, що його видала, що ставить під сумнів його походження. Також суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508664 від 10.11.2025 року відносно ОСОБА_1 , було складено за порушення п. 2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні у лікаря-нарколога, а не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
В ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обставин, що згідно ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Отже, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Отже, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283-284, 289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання – 3 (три) місяці.
Постанова в повному обсязі виготовлена 20 лютого 2026 року.

Головуючий суддя Сергій БАРАНЕНКО