Справа №295/12514/25
Категорія 139
2-а/295/36/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Єригіної І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 832940 від 02.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення. 
В обгрунтування позову вказує, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач притягнута до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.10 «д» Правил дорожнього руху України, а саме за здійснення 19.08.2025 о 19 год 20 х.в зупинки та стоянки транспортним засобом в смузі руху біля 3-го під`їзду будинку № 9/5 по вул. Театральній у м. Житомирі, що унеможливило рух іншим транспортним засобам і заблокувало виїзд з двору будинку та посилається на відсутність будь-яких доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема вказує, що факт здійснення останньою зупинки біля будинку не зафіксований і відсутня також фіксація стоянки транспортного засобу на місці.
Крім того представник позивача зауважує, що ОСОБА_1 будучі дружиною особи з інвалідністю 1 групи змушена інколи під`їжджати транспортним засобом на короткий час до під`їзду будинку, в якому вона проживає з чоловіком, для зручної посадки хворого.
На думку сторони позивача, постанова протиправна, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.
Відповідно до ухвали суду від 14.11.2025 позовну заяву залишено без руху і позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, які 21.11.2025 були усунуті.
Згідно з ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У встановлений судом строк від Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив на позовну заяву, де представник відповідача заперечує проти задоволення позову та просить відмовити в його задоволенні. 
В обґрунтування своїх заперечень вказує, що 02.09.2025 ОСОБА_2 звернувся до працівників поліції із заявою про вчинення адміністративного правопорушення, в котрій зазначив, що 19.08.2025 ОСОБА_1 , керуючи т/з Volkswagen Passat (номерний знак НОМЕР_1 ) здійснила зупинку та стоянку з порушенням ПДР, а саме в смузі руху в дворі будинку, що унеможливило рух інших т/з та заблокувало виїзд з двору будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження вказаних фактів ОСОБА_2 пред?явив працівникам поліції відео та фотофіксацію зазначеної події. Згідно з постановою серії ДП18 № 832940 від 02.09.2025 інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Олійником І.О. на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, під час винесення якої здійснювалась відеофіксація. 
Поліцейський, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 15.10 «д» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, роз`яснив водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, на вимогу позивача їй було пред`явлено докази вчинення адміністративного правопорушення з мобільного телефону ОСОБА_2 (факт ознайомлення з правами та доказами підтверджується відеозаписом з нагрудних портативних відеореєстраторів поліцейських). 
В подальшому поліцейський дослідивши наявні в матеріалах докази та врахувавши пояснення позивача, прийняв рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення на правопорушника, відповідно до санкції статті. Після прийнятого у справі рішення, поліцейський роз`яснив порядок та строки оплати і оскарження. Позивач відмовилась від отримання постанови на місці вчинення правопорушення, про що було здійснено відповідний запис в графі 9 оскаржуваної постанови, то в подальшому, відповідно до ст. 285 КУпАП та абзацу 3 п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, копію постанови рекомендованим листом було надіслано на адресу позивача.
На підтвердження заперечень проти позову представник відповідача до відзиву додав диск з відеозаписами з нагрудних портативних відеорегістраторів за 02.09.2025.
Представник відповідача вважає оскаржувану постанову обґрунтованою, а доводи позивача не підтверджені належними доказами, тому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.
Інших заяв по суті спору не надійшло.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судом встановлено, що 02.09.2025 інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Олійником І.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 832940, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Зі змісту постанови вбачається, що 19.08.2025 о 19 год 20 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , порушила п. 15.10 «д» ПДР, а саме здійснила зупинку та стоянку в смузі руху біля 3-го під`їзду будинку № 9/5 по вул. Театральній у м. Житомирі, що унеможливило рух іншим транспортним засобам і заблокувало виїзд з двору будинку. 
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення представником відповідача надано диск з відеозаписами нагрудних портативних відеорегістраторів за 02.09.2025, на яких відсутній відеозапис керування позивачем транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , безпосередньо 19.08.2025 о 19 год 20 хв та здійснення нею зупинки і стоянки в смузі руху біля під`їзду зазначеного будинку. 
Таким чином, оглянуті судом відеозаписи не можуть бути визнані як належні докази, оскільки з їх змісту не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові. Інших доказів, які б могли бути визнані судом належними та допустимими на підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, суду не надано.
Суду не надавались відео та фотофіксація зазначеної події, які 02.09.2025 пред`явив ОСОБА_2 під час встановлення інспектором патрульної поліції факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та про які згадано відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши надані сторонами докази суд не встановив поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження факту здійснення нею 19.08.2025 зупинки та стоянки транспортним засобом в смузі руху біля 3-го під`їзду будинку № 9/5 по вул. Театральній у м. Житомирі, що унеможливило рух іншим транспортним засобам і заблокувало виїзд з двору будинку.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності виноситься суб`єктом владних повноважень на підставі отриманих доказів і не є самостійним доказом в розумінні КУпАП.
З встановлених обставин, суд дійшов висновку, що поліцейським не зафіксовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України.
Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, діє принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10.02.2010).
В контексті наведеного, судом надана оцінка всім ваговим доводам, наведеним сторонами під час судового провадження, потреба надавати оцінку іншим доводам відсутня, оскільки вони не мають значення для вирішння спору.
Враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивач порушила Правила дорожнього руху України, а наданий відповідачем відеозапис не містить відомостей про обставини вчинення адміністративного правопорушення, тобто не підтверджує факт його вчинення, позивач заперечує факт порушення Правил дорожнього руху, тому суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст. 77, 78 КАС України, а відтак суд доходить висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 6 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції суму сплаченого нею судового збору при зверненні із адміністративним позовом до суду. 
Керуючись ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. 42, 43, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Постанову суб`єкта владних повноважень серії ДП1 № 832940 від 02.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зач. 3 ст. 122 КУпАП, скасувати.
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зач. 3 ст. 122 КУпАП, закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у сумі 605,20 грн.сплаченого згідно квитанції № 7337-6049-6025-7058 від 21.11.20225
Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96, ЄДРПОУ 40108646.

Суддя І.М. Єригіна