ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/2281/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюк І.Г.
суддів: Аленіна О.Ю., Принцевської Н.М. 

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю:
Прокурор відділу - Шунькіна Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» 
на рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 
по справі №916/2281/25 
за позовом: Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради та Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» 
про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення 480 684,50грн. 

суддя суду першої інстанції – Погребна К.Ф. 
місце винесення рішення: м. Одеса, Господарський суд Одеської області, пр.-т Шевченка, 29,
повний текст рішення складено та підписано: 27.10.2025 року 

ВСТАНОВИВ:

Окружна прокуратура міста Миколаєва звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення 480 684,50грн. 
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на безпідставність укладених Додаткових угод до Договору підряду №539 від 28.11.2023, внаслідок чого були порушені строки виконання робіт з капітального ремонту житлового будинку, що призвело до незабезпечення органом місцевого самоврядування виконання обов`язків з забезпечення життєдіяльності населення, до порушення принципів здійснення публічних закупівель, а саме максимальної економії та ефективності, а також до неефективного використання бюджетних коштів.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 позов Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради та Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» - задоволено частково. 
Визнано недійсною Додаткову угоду №2 від 09.02.2024 до Договору підряду №539 від 28.11.2023, укладеного між Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Затишний дім». 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Затишний дім» на користь Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради пеню в сумі 357 150 грн. 24коп., штраф в розмірі 121 909 грн. 09коп. 
В решті позовних вимог відмовлено. 
Обґрунтування рішення. 
Судом встановлено, що сторонами під час укладання додаткової угоди не були дотримані вимоги діючого законодавства, а саме Закону України «Про публічні закупівлі» та Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 471), якою затверджені Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить Рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 року у справі № 916/2281/25 — скасувати повністю, ухваливши нове, яким у задоволенні позову — відмовити повністю.
Узагальненні доводи апеляційної скарги. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що Суд не встановив фактичних причин продовження строків виконання робіт та неправильно оцінив надані докази.
Скаржник неодноразово зазначав, зокрема у відзиві на позов, що продовження строків виконання робіт за Договором підряду №539 від 28.11.2023 року було зумовлене реальними, об`єктивними та документально підтвердженими обставинами, які не залежали від волі сторін та були погоджені Замовником.
Замовник (Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради) є безпосередньою стороною договору, на користь якої прокуратура заявила позов. Однак, як випливає з письмових пояснень Департаменту, він не підтримав позовні вимоги, а навпаки: підтвердив, що додаткові угоди № 2 та № 4 укладено в межах повноважень і вимог законодавства; визнав, що роботи виконані належно, жодних збитків бюджету не завдано; наголосив, що порушення публічних інтересів відсутні.
Суд не встановив відсутності порушення публічних інтересів.
Прокурор, звертаючись із позовом, не надав жодного доказу, який би свідчив про заподіяння шкоди державі, місцевому бюджету чи громаді, або навіть про наявність ризику такої шкоди. У позовній заяві наведено лише загальні декларативні твердження про «порушення публічного інтересу» без зазначення, який саме інтерес держави нібито порушено, якими діями, та в який спосіб його можна поновити шляхом визнання угод недійсними.
Прокурором не доведено, в чому саме полягає нібито порушення інтересів держави або територіальної громади внаслідок укладення між сторонами додаткових угод до Договору № 539 (Додаткової угоди № 2 та Додаткової угоди № 4), а також не надано жодних доказів заподіяння будь-яких матеріальних збитків чи неефективного використання бюджетних коштів.
Викладення позиції інших учасників провадження у справі. 
25.12.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Окружної прокуратури міста Миколаєва надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
30.12.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» надійшла відповідь на відзив.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Принцевська Н.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/2281/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/2281/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 по справі №916/2281/25 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції. 
02.12.2025 матеріали справи №916/2281/25 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 по справі №916/2281/25 - залишено без руху.
Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» строк для надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів доплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 428, 06 грн. – протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 по справі №916/2281/25.
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 по справі №916/2281/25.
Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 по справі №916/2281/25 на 03.03.2026 о 15:00 год.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 повідомлено учасників справи, про те, що розгляд справи №916/2281/25 відбудеться 31.03.2026 о 14:30 год., у зв`язку з відпусткою судді-доповідача у справі Філінюка І.Г. з 02.03.2026 по 06.03.2026 відповідно до наказу голови суду від 19.02.2026 №20-в. 
31.03.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» про проведення судового засідання за відсутності представника скаржника. 
В судовому засіданні 31.03.2026 взяв участь прокурор інші представники сторін не з`явилися, про день, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності представника Одеської міської ради за наявними матеріалами справи, яких достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія встановила наступне.
Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Фактичні обставини справи.
Як вказує прокурор, внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України тричі було пошкоджено п`ятиповерховий житловий будинок №36 по вул. Адміральській, у місті Миколаєві (у березні 2022 року, у квітні та в липні 2023 року). Вказаний будинок має 5 поверхів (плюс цокольний), 2 під`їзди та 44 квартири. Після пошкодження будинку, його було обстежено та виявлено осколкові пошкодження на великій площі в осях “ 7-1”, тріщини по шву цегляних блоків між цеглинами, пошкодження перегородок, наскрізні тріщини у квартирах, руйнування перегородок між кімнатами та між квартирами. Виявлено пошкодження балконних плит у кв. № 6, 10, 14, 18, 25, а також піддашки при вході до першого та другого під`їзду.
За посиланнями прокурора, на момент обстеження кроквяна система повністю зруйнована в осях “ 7-1” по “В-Б”. Покриття з азбестоцементних хвилястих листів (шифер) зруйновано по всій площі. Технічний стан крокв в осях “ 7-1” по “В-Б” - аварійний, категорія “ 4”. Технічний стан крокв в осях “ 1-7” по “А-Б” - непридатний до нормальної експлуатації, категорія “ 3”. Технічний стан покриття з азбестоцементних хвилястих листів – аварійний, категорія “ 4”. Загальний технічний стан даху – категорія “ 4”, аварійний. На момент обстеження було виявлено осколкові пошкодження та горизонтальні тріщини вздовж довжини вентиляційної шахти. Також було виявлено руйнування верхньої частини кута вентиляційної шахти.
Враховуючи вищезазначене, як вказує прокурор, між Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» 28.11.2023 було укладено договір підряду № 539 предметом якого є проведення робіт з капітального ремонту житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 36 (заходи зокрема ремонтні роботи з усунення аварій в житловому фонді, що сталися в зв`язку зі збройною агресією рф проти України (усунення наслідків надзвичайної ситуації воєнного характеру) в результаті проведення відкритих торгів з особливостями UA-2023-11-02-012617-a. 
Згідно з п. 1.1. Договору Підрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, на свій власний ризик виконати роботи з капітального ремонту житлового будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 36 (заходи зокрема ремонтні роботи з усунення аварій в житловому фонді, що сталися в зв`язку зі збройною агресією рф проти України (усунення наслідків надзвичайної ситуації воєнного характеру), а Замовник зобов`язується, в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі, прийняти і оплатити такі роботи.
Відповідно до п. 2.1. Договору, ціна його становить 9 806 520,40 грн з ПДВ.
Пунктом 2.3 ціна Договору є динамічною та може змінюватись виключно у випадках передбачених п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178.
Відповідно до п. 5.2. Договору строк дії Договору: з моменту підписання Договору Сторонами і до 31.12.2024 року, водночас до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. 
Згідно положень п. 5.3. Договору строк виконання робіт: з моменту отримання всіх необхідних дозвільних документів для початку будівельних робіт (у випадку, якщо такі документи необхідно отримати відповідно до вимог чинного законодавства) і до 01.05.2024 року. 
Відповідно до п. 6.1.1. Договору, визначено, що Підрядник зобов`язаний своїми або залученими силами та засобами виконати передбачені цим Договором роботи та здати їх Замовнику.
Підрядник надав гарантії на виконанні роботи на десять років з моменту ведення об`єкту в експлуатацію (у випадку, якщо об`єкт потребує ведення в експлуатацію) або з моменту підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3, (у випадку якщо об`єкт не потребує ведення в експлуатацію) (п. 6.1.4. Договору).
Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань Підрядник сплачує Замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.
Згідно з п. 7.7. Договору нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання по цьому Договору відбувається протягом усього періоду до виконання Підрядником зобов`язання в натурі або до моменту відмови Замовником прийняття виконання зобов`язання.
Відповідно до п. 10.1. Договору істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених п. 19 Особливостей публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, а саме зокрема: продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
В подальшому, як вказує прокурор, ТОВ “БК Затишний дім” 30.01.2024 звернулось до Департаменту з листом за №73/01-24 щодо продовження строків виконання робіт до 01.07.2024 з у зв`язку з несприятливими погодними умовами протягом грудня 2023 року та січня 2024 року, що ускладнило виконання робіт.
09.02.2024 Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради та ТОВ «БК Затишний дім», керуючись пп. 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, уклали Додаткову угоду №2 до договору підряду від 28.11.2023 року №540, відповідно до якої Сторони домовились продовжити строк виконання робіт за Договором до 01.07.2024 року та внести відповідні зміни:
- викласти п. 5.3 у новій редакції:
« 5.3. Строк виконання робіт: з моменту отримання всіх необхідних дозвільних документів для початку будівельних робіт (у випадку, якщо такі документи необхідно отримати відповідно до вимог діючого законодавства) і до 01.07.2024 року.»
Додатком до Додаткової угоди №2 є Календарний графік виконання робіт.
Додатковою угодою №4 від 27.12.2024 до договору № 539 від 28.11.2023, на підставі пп.1 п.19 Особливостей, ціну договору зменшено до 3 692 400,40 грн.
Як вказує прокурор Департаментом за виконані роботи по Договору № 539 на розрахунковий рахунок ТОВ «БК ЗАТИШНИЙ ДІМ» перераховано кошти в розмірі 3 692 400,40 грн, що підтверджується інформацією з єдиного веб-порталу використання публічних коштів https://spending.gov.ua/new/. В електронній системі публічних закупівель Prozorro було опубліковано звіт про виконання договору про закупівлю UA-2023-11-02-012617-a на вказану вище суму.
За посиланнями прокурора, згідно з інформацією наданою листом Департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради № №10805/08.01.01-10/08/020/25 від 25.04.2025, будівельні роботи виконано згідно з актами приймання: - акт № 1 від 14.05.2024 на суму 989 726 грн - акт № 2 від 14.05.2024 на суму 479 222 грн - акт № 3 від 30.05.2024 на суму 481 894 грн - акт № 4 від 04.07.2024 на суму 71 546 грн - акт № 5 від 23.10.2024 на суму 800 530,80 грн - акт № 6 від 18.11.2024 на суму 457 317,60 грн - акт № 7 від 25.12.2024 на суму 200 152,80 грн - акт № 7/1 від 25.12.2024 на суму 212 011,20 грн.
Водночас, як зазначає прокурор, за результатами проведеного прокурором листування з міською радою та Департаментом, з`ясовано, що додаткова угода №2 від 09.02.2024 до договору закупівлі № 539 від 28.11.2023, якою сторони змінили істотну умову договору, а саме продовжили строк виконання робіт, укладені з порушенням пп.4 п.19 Особливостей закупівель та ч.4 п.5 ст.41 Закону України “Про публічні закупівлі” та умов договору, у зв`язку з чим прокурор вбачає наявність підстав для визнання їх недійсними та стягнення на користь Замовника з ТОВ «БК Затишний дім» штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань.
Так прокурор вказує, що за інформацією наданою у листі Миколаївської міської ради від 11.04.2024 №3702/02.02.01-40/08/020/24, документальним підтвердженням об`єктивних обставин, що спричинили продовження строку надання послуг за Договором до 01.07.2024, є лист підрядника від 30.01.2024 №73/01-24, у якому останній просить внести зміни до Договору в частині продовження строків виконання робіт до 01.07.2024 у зв`язку з несприятливими погодними умовами протягом грудня 2023 та січня 2024, що ускладнило виконання робіт.
Проте, як зазначає прокурор процедура закупівлі UA-2023-11-02-012617-a оголошена 02.11.2023, тому на момент її оголошення та проведення замовник та учасники передбачали виконання робіт у період несприятливих погодних умов. Тендерна документація містила інформацію щодо строку виконання робіт до 01.05.2024. До вищевказаного листа підрядника не додано жодних довідок від Українського гідрометеорологічного центру про несприятливі погодні умови у вказаний ним період, тобто відсутні будь-які докази, що підтверджують викладені у листі обставини.
На переконання прокурора зазначений вище лист не є належним документальним підтвердженням об`єктивних обставин, що спричинили необхідність продовження строку виконання робіт за Договором, оскільки факт несприятливої погоди не є випадком та не є обставиною непереборної сили. 
Крім того, прокурор зазначає, що при участі у закупівлі відповідач надав довідку №464 від 10.11.2023, у якій вказано, що у разі визнання ТОВ «БК ЗАТИШНИЙ ДІМ» переможцем закупівлі, останній буде готовий безумовно укласти Договір у редакції, запропонованій замовником у Додатку №1 до тендерної документації, та гарантує виконання його на умовах викладених в проєкті Договору. Укладаючи Договір у листопаді 2023 року, відповідачем погоджено строки виконання Договору (до 01.05.2024). Договір підписаний підрядником без зауважень та заперечень. Тобто, Підрядник мав об`єктивну можливість враховувати, що з моменту підписання Договору про капітальний ремонт житлового будинку на його належне виконання з дотриманням умов цього Договору у останнього є шість місяців. Відтак, підписуючи договір з визначеними строками, відповідач повинен був врахувати та усвідомлювати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання, ризики та можливі негативні наслідки для себе. Натомість відповідач прийняв рішення укласти договір на певних умовах та, відповідно, несе повну відповідальність за настання можливих для нього негативних майнових наслідків
За посиланнями прокурор, укладення договору з визначеним строком виконання робіт та подальше суттєве продовження цього строку без належного документального підтвердження існування об`єктивних обставин, що його спричинили, шляхом укладення додаткової угоди є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку підрядника, оскільки короткі строки виконання робіт, зумовили відсутність у ТОВ «БК ЗАТИШНИЙ ДІМ» конкуренції при визначенні переможця публічних торгів, а безпідставне їх продовження свідчить про недобросовісність підрядника, котрий погоджуючись з умовами закупівлі, усвідомлював неможливість її виконання у встановлені строки.
Прокурор наголошує, що оскільки додаткова угода №2 від 09.02.2024р.до Договору укладена з порушенням вимог підпункту 4 п. 19 Особливостей, то відповідно до ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України, вона підлягає визнанню недійсною.
Крім того, як вказує прокурор, що оскільки оскаржувана додаткова угода до Договору укладена з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає визнанню недійсною, то з відповідача відповідно до умов договору (п.7.3) підлягають стягненню штрафні санкції, які за розрахунком прокурора становлять 482 684,50грн. та складаються з пені в сумі 358 775,41грн. та штрафу в розмірі 121 909,09грн. 
Отже посилаючись на вищенаведені обставини, Окружна прокуратура міста Миколаєва звернувся до суду з відповідним позовом за захистом порушеного права.
Джерела права та позиція Південно – західного апеляційного господарського суду.
Предметом розгляду даної справи є вимоги прокурора про:
- визнання недійсною Додаткової угоди №2 від 09.02.2024 до Договору підряду №539 від 28.11.2023, укладеного між Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Затишний дім». 
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Затишний дім» на користь Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради пені в сумі 358 775,41 грн., штрафу в розмірі 480 684,50 грн. 
Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч.3 ст.41 ГПК у господарських справах можуть брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Стаття 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 та від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначається, що прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Так, за змістом ч.3 ст.23 Закону «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з ч.4 ст.23 Закону «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави; 2) необхідність їх захисту; 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах.
В судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Отже, під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.
У п.55 постанови від 14.12.2022 у справі №2-3887/2009 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що ці висновки актуальні також щодо участі територіальної громади в цивільних правовідносинах та судовому процесі.
У п.76 постанови від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду підтримала свій попередній висновок, зазначивши, що відповідно до ч.3 ст.23 Закону «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття «компетентний орган» у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.
Таким чином, за умови дотримання порядку, передбаченого ст.23 Закону «Про прокуратуру», а також за наявності обставин, про які зазначається вище, виникають підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.
Судова колегія зазначає, що позивач-2 у спірних правовідносинах щодо закупівлі за договором діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів), є замовником предмета закупівлі в обсязі та в межах видатків, що визначені розпорядником бюджетних коштів вищого рівня, яким є орган місцевого самоврядування, що заснував комунальну організацію.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21, де вирішувалося питання щодо можливості / неможливості звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування та комунального закладу з вимогою про визнання правочину щодо публічних закупівель недійсним та стягнення коштів.
У справі №905/1907/21 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній має застосовуватися з урахуванням положень Закону «Про прокуратуру», які передбачають, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення ч.2 ст.19 Конституції України відсутність у Законі «Про прокуратуру» інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені Законом «Про прокуратуру» межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.
У справі №905/1907/21 прокурор подав позов, зокрема, в інтересах Комунального закладу «Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради». Водночас Велика Палата Верховного Суду наголосила, що у відносинах щодо розрахунків з постачальником природного газу за договором комунальний заклад, який є розпорядником бюджетних коштів, виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах. Велика Палата Верховного Суду звернулася mutatis mutandis до власних висновків, викладених у пунктах 6.27-6.29 постанови від 13.11.2019 у справі №922/3095/18 та пунктах 6.30-6.32 постанови від 23.10.2019 у справі №922/3013/18.
З огляду на це Велика Палата Верховного Суду зазначила про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі школи; погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність залишення позову, поданого прокурором в інтересах держави в особі школи, без розгляду відповідно до положень п.2 ч.1 ст.226 ГПК.
На підставі викладеного вище колегія суддів констатує, Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради не є головним розпорядником бюджетних коштів, виступає у спірних правовідносинах не як суб`єкт владних повноважень, а як суб`єкт господарювання - сторона у зобов`язальних відносинах. 
Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, як юридична особа, що наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем у суді та спроможна самостійно захищати свої права та законні інтереси в разі їх порушення.
У даній справі прокурор визначив орган, уповноважений на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах – Миколаївську міську раду та Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради.
Листами окружної прокуратури від 23.08.2024 та 14.04.2025 Департамент повідомлено про наявність підстав для визнання недійсною додаткової угоди №2 до Договору № 539 від 28.11.2023 та підстав для стягнення з Підрядника штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором.
Листами Департаменту від 23.09.2024 № 16507/02.02.01-40/08/14/24 та від 25.04.2025 №10805/08.01.01-10/08/020/25 окружну прокуратуру повідомлено, що Департамент не вбачає порушень законодавства при укладені указаних додаткових угод про продовження строку виконання робіт.
Водночас, в листі від 25.04.2025 зазначено про намір Департаменту розпочати претензійно-позовну роботу стосовно стягнення штрафних санкцій.
Як зазначив прокурор у позові, враховуючи що листування з приводу вжиття заходів стосовно встановлених прокурором порушень триває вже рік, а претензійно-позовна робота так і не розпочата, прокурор не може зволікати із поданням позову до суду з метою захисту інтересів держави.
Якщо після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 (підпункти 8.33-8.41).
Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради та про необхідність залишення позову, поданого Прокурором в інтересах держави в особі Департаменту, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. 
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3 , 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.
Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію ( див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 р. у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).
Визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині 1 ст. 2 ГПК України. Аналогічні висновки сформульовано в пунктах 5.5- 5.8, 5.12, 5.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 р. у справі № 908/976/19.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача, який є стороною спірних правочинів, юридичною особою, що може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, є розпорядником бюджетних коштів та здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок коштів місцевого бюджету за законодавством України і має право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів.
За висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, органам місцевого самоврядування надані широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами 1, 2 ст.143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
У п.10.3 постанови від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що оскільки засновником комунального підприємства (закладу) та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, яка фінансує і контролює діяльність свого комунального підприємства (закладу), а також зобов`язана контролювати виконання міського (обласного) бюджету за договорами про закупівлю товарів, то орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням бюджетних коштів, тому є належним позивачем у справах про стягнення бюджетних коштів.
Відповідно до пункту 1.1., 1.2. Положення про Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 23.12.2023 №27/19 (далі – Положення), Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради (далі – Департамент ЖКГ) є виконавчим органом Миколаївської міської ради (органом місцевого самоврядування), підзвітний і підконтрольний міській раді.
Департамент ЖКГ є юридичною особою, укладає від свого імені угоди в межах чинного законодавства, може бути позивачем та відповідачем у судах; має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України, штампи, бланки із своїм найменуванням, розрахункові рахунки в установах банків та рахунки в органах Державної казначейської служби України (пункт 1.4. Положення); утримується за рахунок коштів бюджету Миколаївської міської територіальної громади, є головним розпорядником бюджетних коштів (пункт 1.5. Положення).
Згідно із пунктом 2.1. вказаного Положення основні завдання Департаменту ЖКГ полягають в реалізації повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунального господарства міста (в тому числі у сфері питної води та питного водопостачання, теплопостачання, енергоефективності та енергозбереження (в частині, що передбачена бюджетними програмами, в яких департамент ЖКГ визначено виконавцем), ціно-, тарифоутворення і розрахунків за житлово-комунальні послуги), управління побутовими відходами, благоустрою на території міста Миколаєва.
Згідно зі ст.172 ЦК територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Слід зазначити, що відповідно до пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», замовниками є суб`єкти, визначені згідно із статтею цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону.
Частиною першою статті 2 цього Закону обумовлено, що до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.
За положеннями частини другої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Статтею 18-1 цього Закону передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Суд констатує, що Рада наділена обов`язком забезпечувати ефективне та раціональне використання бюджетних коштів, а також вживати заходів для запобігання порушенням інтересів держави у бюджетній сфері та сфері публічних закупівель. Відповідно, на неї покладено відповідальність за здійснення контролю за правомірністю укладених правочинів, їх відповідністю вимогам законодавства та принципам публічних закупівель.
Відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.
Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій.
Ризики підприємницької діяльності несе суб`єкт господарювання, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.
Отже, визначена прокурором Миколаївська міська рада може бути позивачем у справі лише у разі підтвердження спрямованості заявлених вимог на відновлення інтересів саме територіальної громади та стягнення коштів в доход бюджету.
Разом з тим, відповідно до умов Договору №539 від 28.11.2023 зобов`язання щодо сплати неустойки виникає між суб`єктами Договору, а саме між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» та Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради.
Договір не містить обов`язку перерахування неустойки на користь третіх осіб, що не є сторонами Договору, зокрема Миколаївській міській раді. 
Судова колегія зазначає, що Договір №539 від 28.11.2023 та спірні додаткові угоди до нього укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» та Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що питання чи є неустойка фінансами, що повертаються в бюджет, тобто контролюються міською радою, та чи призведе її стягнення на користь комунальної організації до відновлення інтересів територіальної громади неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду.
Так, у п.10.3 постанови від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що оскільки засновником комунального підприємства (закладу) та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, яка фінансує і контролює діяльність свого комунального підприємства (закладу), а також зобов`язана контролювати виконання міського (обласного) бюджету за договорами про закупівлю товарів, то орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням бюджетних коштів, тому є належним позивачем у справах про стягнення бюджетних коштів.
Разом із тим Велика Палата Верховного Суду зауважила, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців територіальної громади. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. 
Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади Черкаської області. Аналогічний висновок викладений у п.60 постанови Верховного Суду від 29.08.2024 у справі №912/1107/23.
За обставин цієї справи вбачається, що предметом спору є не повернення бюджетних коштів, адже відповідачем виконано у повному обсязі свої зобов`язання, які прийняті без жодних зауважень чи заперечень Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, а стягнення саме неустойки - пені та штрафу у зв`язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» зобов`язань щодо строку виконання робіт.
Верховний Суд в п. 17 постанови від 02.08.2023 р. у справі № 908/2335/22 зауважив, що стягнення неустойки в разі порушення контрагентом комунальної організації своїх зобов`язань за договором відбувається на користь такої організації; неустойка не є тими фінансами, що повертаються в бюджет, тобто контролюються міською радою.
Вказана правова позиція була підтримана також у постанові Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 911/826/23.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, позовна заява Прокурора в особі Миколаївської міської ради про визнання недійсним додаткових угод до договору та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» на користь Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, зважаючи на формулювання позовної вимоги у співвідношенні з фактичними обставинами цієї справи, підлягає залишенню без задоволення, оскільки спірний договір та додаткові угоди є двосторонніми правочинами, сторонами яких є зазначене товариство та комунальна установа; Миколаївська міська рада не є стороною зазначених правовідносин, тому, навіть у випадку порушення умов договору, стягнення неустойки має здійснюватися на користь саме установи, а не органу місцевого самоврядування, адже неустойка не є коштами, які повертаються до бюджету та не контролюються міською радою, а стягується на користь самостійної юридичної особи як сторони господарського договору.
З урахуванням викладеного, прокурор не довів наявності порушеного, оспорюваного права чи охоронюваного інтересу Миколаївської міської ради, що є самостійною підставою для відмови у позові.
Колегією суддів враховано правову позицію Верховного Суду викладено у постанові від 05.03.2026 у справі №916/5778/23.
За таких обставин, судова колегія доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог .
Висновки суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).
Рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 у справі №916/2281/25 не відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» та про залишення без розгляду позов Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги згідно ст. 129 ГПК України покладаються на прокурора.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ»- задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 у справі №916/2281/25 – скасувати.
В задоволенні позову Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» – відмовити.
Позов Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради - залишити без розгляду.
Стягнути з Окружної прокуратури міста Миколаєва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЗАТИШНИЙ ДІМ» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 12256, 80 грн.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 06.04.2026.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.