07.04.2026 
провадження №3/389/175/26
ЄУН 389/1218/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такелажника такелажного відділення такелажного взводу такелажної роти військової частини НОМЕР_2 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_1 , будучи такелажником такелажного відділення такелажного взводу такелажної роти в/ч НОМЕР_3 , 16 березня 2026 року в умовах особливого періоду, неналежним чином виконав обов`язки військової служби, а саме всупереч вимог Положення про такелажну роту військової частини НОМЕР_2 затвердженого наказом командира в/ч НОМЕР_2 №28 від 25 грудня 2025 року, наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 01 січня 2026 року №2 "Про виконння завдань з логістичного забезпечення" був відсутній протягом доби за місцем виконання робіт з завантаження і розвантажування боєприпасів, фактично самоусунувшись від виконання вищевказаного наказу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП. За даним фактом стосовно ОСОБА_1 31 березня 2026 року складено протокол серії №9, з яким останній ознайомлений, його права йому роз`яснені.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи міститься його, в якій вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
Визначення особливого періоду надано в ст.1 Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України».
Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про оборону України» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022, відповідно до ч.2 ст.102, п.п.1, 17, 20 ч.1 ст.106, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII, на території України оголошено про проведення загальної мобілізації.
Таким чином, з моменту прийняття Президентом України Указу від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні настав особливий період і Збройні Сили України переведені на функціонування в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини . Ст.12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» передбачено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
Відповідно до ст.13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобіганню захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих звичок.
Відповідно до ст.16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Статтею 28 розділу І частини І Статуту встановлено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України. Відповідно до ст. 30 розділу І частини І Статуту начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків відання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Стаття 35 розділу І частини І Статуту встановлює, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.
Відповідно до ст. 37 розділу І частини І Статуту військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.
Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
Статтею 26 розділу І частини І Статуту встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Так, ч.1 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частина 2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який показав, що він проходить військову службу на посаді командира 1 взводу такелажної роти в/ч НОМЕР_2 . В його обов`язки входить організація бойового застосування взводу, забезпечення справності техніки та озброєння, а також постійне підтримування внутрішнього порядку, дисципліни та морально-психологічного стану особового складу.
Так, 16 березня 2026 року під час виконання завдань за призначенням особового складу такелажної роти по розвантаженню та завантаженню боєприпасів солдат ОСОБА_1 був відсутній. У зв`язку з тим, що солдат ОСОБА_1 проходить службу на посаді такелажника такелажної роти в/ч НОМЕР_2 , його відсутність напротязі доби призвела до перенавантаження особового складу підрозділу. Також в поясненні вказано, що своїм недбалим ставленням до військової служби солдат ОСОБА_1 ставить під згрозу своєчасне виконання поставлених завдань які покладені на військову частину НОМЕР_2 , а також подає негативний приклад іншому особовому складу, що в подальшому може призвести до погіршення морально-психологічного стану військовослужбовців; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , який є командиром ІІ взводу такелажної роти в/ч НОМЕР_2 та письмовими поясненнями ОСОБА_4 , який є командиром ІV взводу такелажної роти в/ч НОМЕР_2 , пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є аналогічними поясненням ОСОБА_2 ; витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_2 про призначення на посаду такелажника такелажного відділеня такелажного взводу такелажної роти в/ч НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 ; положенням про такелажну роту військової частини НОМЕР_2 Сил логістики Збройних Сил України.
При накладенні стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який згідно його письмових пояснень визнав себе винним у вчиненні правопорушення, що ставиться йому за провину, ступінь його вини, майновий стан, та приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст.172-15 КУпАП. На думку суду накладення такого стягнення наразі є необхідним і буде достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
На підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору ОСОБА_1 - звільнити.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283-285 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., який підлягає стягненню в дохід держави,
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.
Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами (ст.298 КУпАП).
Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, негайно подаються до суду.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягувач за рішенням в частині стягнення штрафу Держава в особі Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, місцезнаходження: АДРЕСА_2 . Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державномуреєстрі юридичнихосіб,фізичних осіб-підприємців тагромадських формувань (код ЄДРПОУ) 08388245.
Реквізити для сплати штрафу: 
отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг м.Знам`ян/21081100; 
код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230; 
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); 
код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA958999980313050106000011557;
код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області Г.В.Берднікова