Справа № 361/2588/25
№ 2/183/3878/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Григорьєвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства,-

в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції позивача.
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 11 квітня 1978 року. В свідоцтві про народження в графі «Батько» вказаний ОСОБА_3 , в графі «Мати» вказана ОСОБА_4 .
Після його народження позивач проживав з батьками. Уже в дорослому віці, позивачу стало відомо, що на час його народження, батьки не були одружені.
При реєстрації народження ОСОБА_1 відомості про батька дитини були внесені, відповідно до частини 2 статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на час народження позивача, а саме, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. 
Батьком позивача, за вказівкою його матері, в актовому записі про народження був зазначений ОСОБА_3 .
В 1982 році відповідач та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується Витягом № 00049932082 від 08 березня 2025 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище чоловіка – ОСОБА_5 . 
Відповідач є його біологічним батьком, що сам підтверджує. З дитинства позивача і до цього часу відповідач називає його сином та відноситься до нього як до сина.
ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача – ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 08 березня 2025 року. 
Після її смерті відповідач сам мав намір визнати своє батьківство щодо позивача, однак органами РАЦСу йому було повідомлено про можливість встановлення такого факту лише в судовому порядку.
Позивач, як особа, яка досягла повноліття, просить визнати відповідача його батьком.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження (а.с. 34).
Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2025 року призначено розгляд справи по суті.
Позиція сторін в судовому засіданні.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у ї відсутність позов підтримали.
Відповідачі в судове засідання не з`явився, надав заяви про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.
Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини, а у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Суду надано свідоцтво про народження позивача, в якому вказано, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 11 квітня 1978 року. В свідоцтві про народження в графі «Батько» вказаний ОСОБА_3 , в графі «Мати» вказана ОСОБА_4 (а.с. 6).
Судом встановлено, інформація про народження позивача була внесена зі слів матері у відповідності до ч.1 ст.55 КпШС, а саме – запис про батька дитини в книзі записів народжень провадився за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини були записані за вказівкою матері. 
В 1982 році відповідач та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується Витягом № 00049932082 від 08 березня 2025 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище – ОСОБА_5 (а.с.6). 
ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача – ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 08 березня 2025 року (а.с. 7). 
Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122, ст. 125 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнає себе батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надав до суду заяву, в якій просив не призначати генетичну експертизу (а.с. 29).
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Відповідно до статті 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника), особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини. Або спільне виховання чи утримання ними дитини. Або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно зі статтею 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національності батька дитини записуються за її вказівкою.
У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено наступне.
Відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
З огляду на письмову заяву відповідача про визнання позову, у суду не виникає сумнів у в достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому суд знаходить доведеним, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
У відповідності до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5) абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011року №96/5) підпункт 2.16.4 пункту 2.16 розділу II на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Згідно ч.4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
За таких обставин, позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 89, 206, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через канцелярію Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя       Сорока О.В.