Справа № 372/887/26 
Провадження № 1-кп-219/26

В И Р О К
іменем України

13 квітня 2026 року   Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження № 12026111230000172 від 25.01.2026 року за обвинуваченням   ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та такого, що проживаєй за адресою:  АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В

25 січня 2026 року поліцейський відділу реагування патрульної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_5 , жетон № 0054526, посвідчення КОП № 029207, відповідно до розрахунку особового складу заступив на добове чергування у складі наряду «БРАС-10», а саме на відпрацювання території обслуговування Обухівського РУП ГУНП в Київській області.
Так, 25.01.2026 о 20 годині 59 хвилини до Обухівського РУП по телефону надійшло повідомлення, про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , сусід з квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться на дев`ятому поверсі будинку б`є свою жінку.
На відпрацювання вказаного повідомлення черговим чергової частини Обухівського РУП ГУНП в Київській області до даної адреси було направлено службовий наряд «БРАС-10». 
В свою чергу ОСОБА_5 виконуючи свої службові повноваження, перебуваючи в поліцейському однострої з видимими знаками розпізнання (нагрудний жетон, шеврони, погони, тощо) прибув до вказаної у повідомленні адреси, а саме: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 спільно зі своєю родиною. 
З метою протидії вчинення домашнього насильства, яке відбувалося у приміщенні вказаної квартири поліцейський ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні коридору, який розташований на дев`ятому поверсі вказаного будинку підійшов до вхідних дверей квартири з порядковим номером АДРЕСА_3 та постукав до неї, після чого представився працівником поліції повідомивши, що до даної квартири прибув службовий наряд поліції. 
В свою чергу ОСОБА_4 відчинив вхідні двері квартири та побачив перед собою поліцейського ОСОБА_5 , який виконуючи свої службові повноваження, перебував в поліцейському однострої з видимими знаками розпізнання (нагрудний жетон, шеврони, погони, тощо), однак ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно здійснюючи супротив працівнику поліції, а саме дістав спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень – спеціальний засіб сльозоточивої та дратівливої дії, ручний газовий балон: «Перець-16», який умисно направив в напрямок поліцейського ОСОБА_5 та застосував сльозоточивий газ відносно останнього, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку обох очей, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження усіх доказів, які міститься в матеріалах кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку
За згодою учасників судового провадження суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням висновку судово-медичної експертизи, який містить інформацію про характер, ступінь тяжкості та локалізацію тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_5 , переглядом відеозапису із службової камери поліцейського Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , яка зафіксувала події зазначені в обвинувальному акті 25.01.2026 року в період часу із 22:15 по 23:10. Суд акцентує, що на відеозаписі відображено, що потерпілий ОСОБА_5 представився як поліцейський і попросив відчинити двері, після відкриття дверей обвинувачений ОСОБА_4 негайно без попередження та будь-яких питань застосував ручний газовий балон: «Перець-16» проти ОСОБА_5 .
Досліджені докази не містять суперечностей між собою, належні, допустимі, достовірні, в зв`язку із чим не вимагають додаткової «підтримки» іншими доказами в справі. 
За наслідками розгляду справи суд погоджується із кваліфікацією органу досудового розслідування дій ОСОБА_4 , які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за ч. 2 ст. 345 КК України.
При призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до вимог статей 50, 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, доповідь органу пробації, який висновував про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. 
Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття. 
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану. 
Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням іспитового строку, оскільки не виключає можливість, що виправлення останнього можливе без реального відбування покарання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,
У Х В А Л И В

Визнати  ОСОБА_4  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
-попросити вибачення у потерпілого ОСОБА_5 поліцейського відділу реагування патрульної поліції Обухівського УП ГУ НП в Київській області за місцем його роботи.
Якщо протягом трьох років іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, суд ухвалить рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного судом покарання. 
Речовий доказ – газовий балончик «Перець 16», який зберігається у камері схову речових доказів Обухівського РУП- знищити; мобільний телефон «realme note 50», IMEI: НОМЕР_1 , вилучений за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , повернути останній. 
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1