Справа № 302/218/26 Провадження № 3/302/88/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  11.03.2026 	  селище Міжгір`я Закарпатської області	

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі судді Пухальського С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
 
за частиною 1 статті 122-2Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2026 року серії ЕПР1 № 588473, ОСОБА_1 11.02.2026 року о 08 год 50 хв, керуючи транспортним засобом марки «Kia Sportage» з державним номерним знаком НОМЕР_1 на блокпосту на околиці н. п. Торунь (територія Міжгірської селищної громади Хустського району Закарпатської області), нібито не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу та поїхав у невідомому напрямку, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 122-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 11.02.2026 року близько 08:00 год, проїжджаючи блокпост на околиці с. Торунь, зупинився перед дорожнім знаком «СТОП-КОНТРОЛЬ». Побачивши, що працівники прикордонної служби не реагують на його зупинку та не здійснюють перевірку документів, він продовжив рух у напрямку м. Хуст. При цьому зазначив, що працівників поліції на блокпості не було.
Згодом на блокпості на околиці н. п. Сойми його було зупинено працівниками поліції, які повідомили, що він нібито не виконав вимогу про зупинку на блокпості у с. Торунь.
Заслухавши пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статей 245, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, встановити, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Частина перша статті 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Отже, для притягнення особи до відповідальності за вказаною нормою необхідно встановити наявність таких обов`язкових елементів:
- наявність законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу; 
- доведеність факту доведення цієї вимоги до відома водія;
- факт умисного невиконання такої вимоги водієм.
Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний зупинитися на вимогу поліцейського.
Порядок подання такої вимоги визначений пунктом 8.9 Правил дорожнього руху України, згідно з яким вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:
- сигнального диска або руки, що вказує на транспортний засіб;
- проблискових маячків та спеціального звукового сигналу;
- гучномовного пристрою;
- спеціального інформаційного табло.
Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до відповідальності є встановлення факту подання поліцейським чіткої та зрозумілої вимоги про зупинку транспортного засобу.
Разом з тим із матеріалів справи не вбачається, що така вимога була подана ОСОБА_1 у спосіб, передбачений Правилами дорожнього руху України.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано лише:
- протокол про адміністративне правопорушення;
- рапорт працівника поліції.
Будь-які інші об`єктивні докази, які б підтверджували факт подання поліцейським вимоги про зупинку транспортного засобу та її невиконання водієм, матеріали справи не містять.
Зокрема:
- до матеріалів справи не долучено відеозапису або фотоматеріалів;
- відсутні показання свідків;
- відсутні інші докази, які б підтверджували, що вимога про зупинку була доведена до відома водія.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, а викладені в ньому обставини підлягають перевірці та підтвердженню іншими належними і допустимими доказами.
Рапорт працівника поліції також не може вважатися достатнім доказом сам по собі, оскільки він містить лише службове повідомлення посадової особи та не підтверджує об`єктивно факту вчинення особою адміністративного правопорушення.
Водночас пояснення ОСОБА_1 про те, що він зупинився перед знаком «СТОП-КОНТРОЛЬ» та не отримав будь-яких вказівок від працівників поліції чи інших службових осіб, матеріалами справи не спростовані.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначений підхід узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Коробов проти України», відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що є достатньо переконливими, чіткими та узгодженими між собою.
Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів, які б підтверджували факт невиконання ОСОБА_1 законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.
За таких обставин подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтею 62 Конституції України та статтями 7, 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя         Пухальський С. В.