Справа № 683/402/26
2/683/700/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Старокостянтинів 

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області 

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/402/26, 2/683/700/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, 

в с т а н о в и в:

У лютому 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (далі - ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. 
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» вказує, що 10 липня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №71635996 (далі – кредитний договір), за умовами якого кредитодавець надав відповідачці у кредит грошові кошти в розмірі 10500 грн. строком на 30 днів (з 10 липня 2025 року по 08 серпня 2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 0,5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, а також комісії за надання кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту, що становить 1575 грн. У разі порушення строків повернення кредиту сторони передбачили нарахування 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
Договір кредиту укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану ОСОБА_1 електронну адресу. 
08 серпня 2025 року сторонами укладено додаткову угоду №15523833 до кредитного договору №71635996 за умовами якої строк кредитування продовжено на 30 днів, в результаті чого строк кредитування складає 60 днів, тобто по 07 вересня 2025 року, та змінено процентну ставку з 0,5% на 1%. Вказаний договір підписаний відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану нею електронну адресу. 
Згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язалась вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію в порядку, визначеному цим договором. Однак, у подальшому відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданого їй кредиту, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в розмірі 19750,50 грн., з яких: 8925 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4252,50 грн. – сума заборгованості за процентами, 1575 грн. – сума заборгованості за комісією, 4998 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги за кредитним договором №71635996 від 10 липня 2025 року, за яким боржником є ОСОБА_1 . 
Відповідно до Реєстру прав вимог №23/12/25-02 від 23 грудня 2025 року до договору факторингу №16/09/25 від 16 вересня 2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №71635996 від 10 липня 2025 року в сумі 19750,50 грн., з яких: 8925 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4252,50 грн. – сума заборгованості за процентами, 1575 грн. – сума заборгованості за комісією, 4998 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань, тому ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», яке набуло права вимоги за кредитним договором, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 19750,50 грн. заборгованості за кредитним договором, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У судове засідання представник позивача ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» - адвокат Ткаченко Ю.О., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, натомість подала заяву про розгляд даної справи у її відсутності, у якій також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. 
Відповідачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 10 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71635996.
За умовами цього договору ОСОБА_1 надано кредит в сумі 10500 грн. строком на 30 днів, дата повернення кредиту (останній день) 08 серпня 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,5% в день. Також сторони передбачили сплату комісії за надання кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту, що становить 1575 грн., а також сплату процентів за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4,00% в день (п.2.2, 2.3 договору). 
У свою чергу ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит у день закінчення строку кредиту або достроково, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту (п.2.1 договору). 
ОСОБА_1 підписала електронний договір 10 липня 2025 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «68604», що був надісланий 10 липня 2025 року о 20:32:27 на вказану нею електронну адресу. 
У цей же день ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало кредит в сумі 10500 грн. на банківську карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , реквізити якої було зазначено нею у договорі, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Європейська платіжна система» №КД-000022600 від 06.01.2026 та квитанцією про переказ грошових коштів в сумі 10500 грн. на вищевказану банківську картку від 10 липня 2025 року. 
На виконання зобов`язання за кредитним договором 08 серпня 2025 року ОСОБА_1 сплатила 1575 грн., які були зараховані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на погашення тіла кредиту. 
08 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №15523833 до кредитного договору №71635996 за умовами якої строк
кредитування продовжено на 30 днів, в результаті чого строк кредитування склав 60 днів, тобто по 07 вересня 2025 року, та змінено процентну ставку з 0,5% на 1% в день. 
Вказаний договір підписаний відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора «32205», що був надісланий 08 серпня 2025 року о 21:36:20 на вказану нею електронну адресу. 
Після укладення додаткової угоди до кредитного договору ОСОБА_1 грошових коштів не вносила, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором за період з 10.07.2025 по 23.12.2025. 
Із вказаного розрахунку вбачається, що станом на 23 грудня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 19750,50 грн., з яких: 8925 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4252,50 грн. – сума заборгованості за процентами, 1575 грн. – сума заборгованості за комісією, 4998 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги. 
Відповідно до Реєстру прав вимог №23/12/25-02 від 23 грудня 2025 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер у Реєстрі 1226) за договором кредиту №71635996 від 10 липня 2025 року в сумі 19750,50 грн., з яких: 8925 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4252,50 грн. – сума заборгованості за процентами, 1575 грн. – сума заборгованості за комісією, 4998 грн. – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі – Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір,
відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція
укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем та досліджені судом письмові докази вказують на те, що 10 липня 2025 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі договір кредиту, за умовами якого вказана фінансова компанія перерахувала на картковий рахунок відповідачки грошові кошти у розмірі 10500 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у порядку, визначеному договором. 
Як вбачається зі змісту договору кредиту та додаткової угоди до нього, ці договори підписані електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, який був надісланий на її електронну пошту. При укладанні кредитного договору та додаткової угоди до нього вчинено ряд дій, без здійснення яких договори були б не укладеними, що в свою чергу підтверджує укладення вказаних договорів в електронній формі. 
У подальшому за договорами факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за цим договором позики ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП».
Тому, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. 
Оскільки ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернула, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 , з урахуванням сплачених нею коштів в сумі 1575 грн., на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 8925 грн. (10500 – 1575 = 8925 грн.).
Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1575 грн. комісії за надання кредиту, оскільки її сплата передбачена п.2.2.4 кредитного договору. 
Що стосується розміру процентів за користування грошовими коштами за вказаним договором позики, то суд зважає на наступне. 
Як вбачається із наданих суду розрахунків, заборгованість за процентами становить 4252,50 грн. Вказана заборгованість за процентами нарахована за період з 10 липня 2025 року по 07 вересня 2025 року включно, що відповідає строку кредитування, зазначеному у додатковій угоді від 08 серпня 2025 року до кредитного договору. При цьому, розмір застосованої процентної ставки також відповідає умовам кредитного договору та додаткової угоди до нього: з 10 липня 2025 року по 08 серпня 2025 року – 0,50% від суми кредиту в день (10500 х 0,5% х 30 = 1575 грн.); з 09 серпня 2025 року по 07 вересня 2025 року – 1,00% в день (8925 х 1% х 30 = 2677,50 грн.), що разом становить 4252,50 грн. 
Отже, нарахування процентів відповідає умовам кредитного договору, а тому заборгованість за процентами в сумі 4252,50 грн. слід стягнути з відповідачки на користь позивача. 
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» просило також стягнути з відповідачки 4998 грн. заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Вказані проценти нараховані за період з 08 вересня 2025 року по 21 вересня 2025 року. 
Так, у п.2.2.4 передбачено, що проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) становлять 4,00% в день. 
Згідно п.1.26 кредитного договору проценти за понадстрокове користування кредитом – це грошові кошти, що нараховуються на залишок суми кредиту у передбачених договором випадках за невиконання позичальником умов договору.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після

спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
У постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Оскільки за умовами договорукредиту №71635996 від 10 липня 2025 року та додаткової угоди до нього від 08 серпня 2025 року сторони погодили строк дії договору кредиту по 07 вересня 2025 року, тому після зазначеної дати, позивач не мав права нараховувати проценти за понадстрокове користування кредитом.
Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» слід стягнути 14752,50 грн. заборгованості за кредитним договором №71635996 від 10 липня 2025 року, з яких: 8925 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4252,50 грн. – сума заборгованості за процентами, 1575 грн. – сума заборгованості за комісією. 
У стягненні 4998 грн. заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування слід відмовити.
При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що

сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача у даній справі на підставі ордеру серії АХ №1287256 від 03 вересня 2025 року та договору про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року здійснювала адвокат Ткаченко Ю.О. 
Згідно акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №5-ДІЛ від 02 січня 2026 року за договором про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року вбачається, що вартість наданих адвокатом Ткаченко Ю.О. юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики становить 4500 грн. Вказані послуги складаються з наступних дій: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції – 500 грн., складання позовної заяви – 4000 грн. 
Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів у даній справі, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування є співмірним із обсягом наданих послуг. 
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., ціна позову становила 19750,50 грн., позов задоволено на суму 14752,50 грн., тобто на 74,7% (14752,50 грн. х 100% : 19750,50 грн.), а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1988,81 грн. (2662,40 грн. х 74,7%) судового збору. 
Крім того, з відповідачки підлягають також стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено на 74,7%, то до стягнення підлягає 3361,50 грн. (4500 грн. х 74,7%) витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором кредиту №71635996 від 10 липня 2025 року в сумі 14752,50 грн., з яких: 8925 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 4252,50 грн. – сума заборгованості за процентами, 1575 грн. – сума заборгованості за комісією. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» 1988,81 грн. судового збору та 3361,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
В решті позову відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», місцезнаходження: вул. Садова,31/33, офіс 40/3 м. Ірпінь Бучанського району Київської області, 08205, код ЄДРПОУ 44280974.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . 

Текст рішення складено 22 квітня 2026 року.

Суддя: