П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/9165/23	

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г. 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі № 420/9165/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, –
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/9165/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 83% до 70% сум грошового забезпечення під час проведення перерахунку з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , №ЮО108933 від 29.01.2021 станом на 05.03.2019 рік, та зобов`язання відповідача з 01.04.2019 провести перерахунок та виплачувати пенсію позивачу, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , №ЮО108933 від 29.01.2021 станом на 05.03.2019, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, а також здійснити виплату різниці між нарахованим розміром пенсії та фактично виплаченим з 01.04.2019 по день проведення перерахунку.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 26.06.2023 по справі № 420/9165/23 позов ОСОБА_1 задовольнив частково. 
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 83% до 70% сум грошового забезпечення під час проведення перерахунку з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , №ЮО108933 від 29.01.2021 року станом на 05.03.2019 рік. 
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.04.2019 року провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , №ЮО108933 від 29.01.2021 року станом на 05.03.2019 рік, у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням раніше виплачених сум. 
27.07.2023 вищенаведене рішення набрало законної сили.
19.08.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) надати до суду у 90-ти денний строк з дня набрання законної сили ухвалою суду звіт про виконання рішення суду від 26.06.2023 року по справі №420/9165/23.
12.11.2025 від представника відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду від 26.06.2023 №420/9165/23 (вх.№119706/25).
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.11.2025 у справі № 420/9165/23 відмовив у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) надати до суду у 90-ти денний строк з дня набрання законної сили ухвалою суду звіт про виконання рішення суду від 26.06.2023 року по справі №420/9165/23. 
Постановляючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що не можна вважати фактично виконаним таке рішення шляхом перерахунку пенсії та внесення заборгованості до реєстру судових рішень, адже порядок та спосіб у який таке судове рішення мало бути виконано, встановлений у його резолютивній частині.
За таких обставин, суд виснував, що відповідачем не доведено повного та фактичного виконання рішення суду у даній справі, не надано доказів виплати на користь ОСОБА_1 належних йому коштів.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального, у зв`язку з чим просить змінити ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 по справі № 420/9165/23 шляхом заміни першого абзацу її резолютивної частини, а саме з «Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області» на «Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.11.2025 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 по справі № 420/9165/23».
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку тому, що заборгованість по справі № 420/9165/23 буде здійснено орієнтовно в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Скаржник також зауважує, що судом першої інстанції при винесені ухвали від 24.11.2025, всупереч наявності проведених дій (надання запитів до Пенсійного Фонду України, відповідей на зазначені запити, відсутності фінансування на погашення заборгованості за рішення суду) з боку Головного управління, для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023, не застосовано частину 11 ст. 382-3 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Вимоги до змісту та форми такого звіту визначені у нормах частин другої та третьої статті 382-2 КАС України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами статті 382-3 КАС України. А тому, вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), суд має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Зокрема суд повинен з`ясувати чи вживалися суб`єктом владних повноважень (зокрема в особі його керівника) всі необхідні та вичерпні заходи для своєчасного і повного виконання судового рішення, та які саме заходи; чи діяв зазначений керівник при вжитті тих чи інших заходів добросовісно, пропорційно, своєчасно та обґрунтовано; чи існували документально підтверджені поважні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення. Необхідність встановлення судом цих обставин під час розгляду звіту про виконання судового рішення, ухваленого у справі, яка стосується здійснення пенсійних (соціальних та ін.) виплат, випливає безпосередньо зі змісту частин другої і п`ятої статті 382-3 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 по справі № 420/9165/23 у повному обсязі не виконано, а саме сума перерахованої пенсії не виплачена з підстав відсутності бюджетних асигнувань для здійснення таких виплат.
А саме, матеріалами справи встановлено, що загальна сума заборгованості після проведення перерахунків на підставі рішень суду ОСОБА_1 станом на 10.11.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 212819,58 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Частина нарахованої доплати пенсії в сумі 187,35 грн 31.10.2025 зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 за рахунок виділених асигнувань додатковими відомостями. Залишок загального боргу буде в подальшому виплачуватись згідно з чинним законодавством після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 (копії перерахунків та розрахунку на доплату пенсії додаються).
Верховний Суд України у своїх постановах (зокрема, від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а від 21.08.2019 у справі №754/3105/17, від 21.05.2020 у справі №310/6910/16-а) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.
Відтак, не можна вважати фактично виконаним рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 по справі №420/17820/23 шляхом здійснення виключно перерахунку пенсії та внесення заборгованості до реєстру судових рішень, адже порядок та спосіб, у який таке судове рішення мало бути виконано, встановлений у його резолютивній частині.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 13.11.2025 у справі №640/16655/21.
Поряд з тим, суд зазначає, що органи Пенсійного фонду України фінансують види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.
Таким чином, нарахована позивачу сума різниці пенсії має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема ГУ ПФУ в Одеській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.
Згідно із підпунктами 4-5 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду.
Тобто, пенсійні виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Згідно із пунктами 20, 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
З огляду на викладене, суд зазначає, що не можна вважати фактично виконаним таке рішення шляхом перерахунку пенсії та внесення заборгованості до реєстру судових рішень, адже порядок та спосіб у який таке судове рішення мало бути виконано, встановлений у його резолютивній частині.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття звіту Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 по справі № 420/9165/23.
Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
За наведеного, доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994. 
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі № 420/9165/23 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик