Справа № 159/443/26
Провадження № 3/159/468/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, що надійшла від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 22.12.2025 о 20 год 14 хв в с. Поляниця, участок Вишні, 500, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz V250», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Lexus RX 450H», державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Крім цього, ОСОБА_1 22.12.2025 о 20 год 14 хв в с. Поляниця, участок Вишні, 500, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz V250», державний номерний знак НОМЕР_2 , після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши працівників поліції про пригоду, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд постановою від 25.02.2026 об`єднав в одне провадження справи №159/443/26, №159/444/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ха ст. 122-4 та ст. 124 КУПАП, присвоївши справі єдиний унікальний №159/443/26.
Також суд вказаною постановою відмовив ОСОБА_1 у виклику та допиті потерпілого ОСОБА_2 
10.03.2026 та 18.03.2026 до суду надійшли повторні клопотання про виклик у судове засідання та допит потерпіло ОСОБА_2 , суд залиши зазначені клопотання без розгляду оскільки таке клопотання вже раніше було вирішено судом по суті у постанові від 25.02.2026.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень визнав частково, підтвердивши вчинення ним 22.12.2025 дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), однак, заперечив наявність у нього умислу залишати місце ДТП.
ОСОБА_1 пояснив, що 22.12.2025 при спробі припаркувати свій автомобіль Мерседес, зачепив заднє крило вже припаркованого автомобіля Лексус. Відчувши зіткнення, зупинив автомобіль та вийшов подивитись. Побачивши, що відбулося зіткнення, пішов у готель біля якого трапилась подія щоб знайти власника припаркованого авто. На рецепції йому повідомили, що повідомлять власника і він з ним зв`яжеться. Тоді ОСОБА_1 пішов до свого автомобіля, пофотографував автомобілі та пошкодження і припаркував свій автомобіль на вільному місці, неподалік місця де трапилось ДТП. За деякий час з ним зв`язався власник припаркованого автомобіля ОСОБА_2 , вони почали з ним спілкуватися і домовились, що ОСОБА_1 відшкодує завдані збитки. За кілька днів ОСОБА_2 скинув йому на месенджер калькуляцію збитків з СТО, яка складала 30000,00 грн. ОСОБА_1 вважав цю сум надто великою. Після цього ОСОБА_2 написав заяву у поліцію про ДТП. 
ОСОБА_1 пояснив, що поліцію на місце дтп не викликав, оскільки хотів добровільно відшкодувати шкоду, також учасники ДТП мали скласти європоротокол, однак його не склали.
Також ОСОБА_1 у поданих клопотаннях від 24.02.2025, 10.03.2026, 18.03.2026 проси провадження у справі закрити за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище адміністративних правопорушень повністю доводиться доказами, дослідженими під час розгляду справи. Доказів, які б спростовували вказані висновки судді не надано.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -
У примітці до вказаної статті зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571879 від 21.01.2026, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, схемою місця ДТП від 22.12.2025, , письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.12.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2026, відеозаписом, доданим до матеріалів справи на якому зафіксовано момент здійснення ДТП, повністю доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Отже, адміністративна відповідальність настає за залишення водіями місця дтп з порушенням встановлених правил.
У п. 2.10 (а, д) ПДР зазначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
- негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
- повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.
У п. 2.11 ПДР зазначено, що якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.
У разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції спільно скласти для надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених Моторним (транспортним) страховим бюро. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, законодавець встановив, що водії-учасники ДТП у разі вчинення ДТП повинні залишатися на місці ДТП та повідомити органи Національної поліції про таке ДТП. Водночас законодавець дозволяє залишати місце ДТП лише за 2 умов:
1) якщо обидва учасники дтп дійшли згоди щодо обставин дтп вони можуть прибути у найближчий відділок поліції для складання матеріалів;
2) якщо обидва учасники дтп дійшли згоди щодо обставин дтп і після складення повідомлення страховику про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі (європротокол).
ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що в органи національної поліції після ДТП він не звертався. Не знайшовши власника припаркованого автомобіля Лексус, він від`їхав своїм автомобілем з місця ДТП та припаркував його неподалік від місця ДТП. На місці ДТП європротокол не складався.
Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП в порушення встановлених законом правил.

Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571901 від 21.01.2026, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, схемою місця ДТП від 22.12.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.12.2025, у яких він зазначає, що автомобіль Мерседес НОМЕР_2 здійснив зіткнення з його автомобілем Лексус НОМЕР_3 22.12.2025, після скоєння ДТП водій Мерседесі зник з місця ДТП, з водієм було встановлено комунікацію, однак останній відмовився відшкодувати завдані збитки, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2026, відеозаписом, доданим до матеріалів справи та іншими матеріалами справи.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1  суддя враховує фактичні обставини справи, характер вчинених правопорушень, які належать до порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, вимоги санкцій статей за якими останній притягується до відповідальності.
Враховуючи вимог ст. 36 КУпАП, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення — ст. 122-4 КУпАП.
На думку судді таке стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн., які стягуються на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 36, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1  визнати винуватим, у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, штраф стягується у порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106, призначенняплатежу – Судовий збір в дохід держави (адмінправопорушення).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

Суддя 	Р. Я. Смалюх