Справа № 559/360/26 
Провадження № 2/559/899/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року місто Дубно 
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі: головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 
29.05.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №68416-05/2025 у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. Згідно п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6000 грн. на умовах зворотності, платності, строковості. Дата надання кредиту 29.05.2025, дата погашення кредиту 25.09.2025, строк кредитування 120 днів. За користування кредитом нараховуються проценти у розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту у сумі 600 грн. (10% від суми кредиту та нараховується одноразово). 29.10.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29102025, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 29.10.2025 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договір №68416-05/2025 у розмірі 20884 грн. з яких: 5680 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4412 грн. - заборгованість за відсотками, 10792 грн. - заборгованість за штрафами, 0 грн. - заборгованість комісії за видачу кредиту. 
Окрім того, 22.06.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та  ОСОБА_1  було укладено Договір позики №7793668, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3800 грн. строком на 26 днів, процентна ставка 0,01%, комісія (одноразова за надання кредиту) 19,25% від суми кредиту, що в грошовому виразі становить 731,50 грн. 26.08.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №26082025, відповідно до якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передає за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №3 від 24.10.2025 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики №7793668 у розмірі 12141 грн. з яких: 3800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9,50 грн. - заборгованість за відсотками, 0 - сума боргу по процентам за понадстрокове користування, 7600 грн. - заборгованість за пенею, 731,50 грн. - заборгованість комісії за видачу кредиту. 
Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив платежі в повному обсязі для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів по обох кредитних договорах. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором №68416-05/2025 у розмірі 20884 грн. з яких: 5680 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4412 грн. - заборгованість за відсотками, 10792 грн. - заборгованість за штрафами, 0 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту та за Договором позики №7793668 у розмірі 12141 грн. з яких: 3800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9,50 грн. - заборгованість за відсотками, 0 -сума боргу по процентам за понадстрокове користування, 7600 грн. - заборгованість за пенею, 731,50 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту та понесені позивачем судові витрати у справі.
Ухвалою судді від 11.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 
Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявляв. 
24.02.2026 відповідач подала відзив на позовну заяву, згідно якої заперечує проти позовних вимог у заявленому обсязі. Вважає, що позовна заява є необґрунтованою, базується на недопустимих доказах та прямо суперечить нормам матеріального права, що діють в період воєнного стану. Зазначає, що позивачем не доведено факту укладення електронних договорів та факту перерахунку коштів відповідачу. Позивач надає суду паперові роздруківки, які де-факто не є електронними документами. Згідно зі статтями 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити. Позивачем не надано суду електронного примірника договору у форматі контейнера підпису, що унеможливлює перевірку цілісності документа, а відтак позивачем не доведено підписання договору електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, у справі відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 отримала такий код. Зазначає, що факт отримання коштів відповідачем не підтверджений жодним банківським документом. В цілому позовні вимоги вважає несправедливими, оскільки позивач вимагає стягнути штрафні санкції, які прямо заборонені законом в період війни, та комісії, які визнані незаконними. В підсумку, у задоволенні позовної заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості - просить відмовити в частині стягнення штрафів та пені у сумі 18 392,00 грн та комісій у сумі 1 331,50 грн (як несправедливих умов договору).
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення нею своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення у даній справі є 19.03.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. 
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.05.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №68416-05/2025 у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором Y428. Згідно п.1.1-1.4 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6000 грн. на умовах зворотності, платності, строковості, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за його користування. Дата надання кредиту 29.05.2025, наданий кредит клієнт зобов`язується погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів, дата погашення кредиту 25.09.2025, строк кредитування 120 днів. За користування кредитом нараховуються проценти у розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту (одноразова) у розмірі 10% від суми кредиту, що у грошову виразі складає 600 грн. Орієнтована реальна процентна ставказа кредитом на дату укладення договороу складає 3059,58 грн., орієнтована загальна вартість кредиту складає 13080 грн. Кошти надаються шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 хх-хххх-7145. (а.с.6-11).
У додатку № 1 до Договору, сторонами погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13080 грн., з яких 6000грн. - сума кредиту за договором, 6480 грн. - проценти за користування кредитом, 600 грн. - комісія за надання кредиту. (а.с.12-13).
Крім того, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 , та в якому містяться персональні дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, що свідчить про свідоме волевиявлення відповідача на укладення договору (а.с.14-15).
ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6000 грн. шляхом перерахування на маска картку позичальника НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 756209803, дата та час операції: 29.05.2025 15:20:06, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.16).
Згідно з розрахунком заборгованості наданим ТОВ «Стар Файненс Груп» відповідач має заборгованість за договором №68414-05/2025 у загальному розмірі 20884 грн. з яких: 5680 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4412 грн. - заборгованість за відсотками, 10792 грн. - заборгованість за штрафами, 0 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту. В наданому розрахунку також відображені факти часткової сплати відповідачем коштів в рахунок погашення боргу (а.с.22-23).
29.10.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29102025, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 29.10.2025 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №68416-05/2025 у розмірі 20884 грн. з яких: 5680грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4412 грн. - заборгованість за відсотками, 10792 грн. - заборгованість за штрафами, 0 грн. - заборгованість комісії за видачу кредиту (а.с.17-21).
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.10.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а заборгованість ОСОБА_1  за вищевказаним договором у розмірі 20884 грн. залишається не погашеною.
Окрім того, 22.06.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та  ОСОБА_1 було укладено Договір позики №7793668, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3800 грн. строком на 26 днів, денна процентна ставка 0,01%, комісія за видачу кредиту (нараховується одноразово) 19,25%, що в грошову виразі становить 731,50 грн. Дата надання кредиту - 22.06.2025, дата повернення позики - 17.07.2025. орієнтована реальна річна процентна ставка 1247,63%, орієнтована загальна вартість позики - 4541 грн.(а.с.28-30).
У додатку № 1 до Договору сторонами погоджено Таблицю загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 4541 грн., з яких 3800 грн. - сума кредиту за договором, 9,50 грн. - проценти за користування кредитом, 731,50 грн . - комісія за надання кредиту (а.с.31).
ТОВ «Сіроко Фінанс» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 3800 грн. шляхом перерахування 22.06.2025 на банківську картку позичальника НОМЕР_3 , що підтверджується інформаційною довідкою АТ«Таскомбанк» (а.с.32).
Згідно з розрахунком заборгованості наданого ТОВ «Сіроко Фінанс» відповідач, станом на 24.10.2025 має заборгованість за вказаним договором №7793668 від 22.06.2025 у загальному розмірі 12141 грн., що складається з наступного: 3800 грн - заборгованість за основною сумою боргу;  9,50 грн. - проценти за користування кредитом, 731,50 грн. - комісія за надання кредиту, 7600 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.39-40).
26.08.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №26082025, а 24.10.2025 Додаткову угоду до даного договору, відповідно до яких ТОВ «Сіроко Фінанс» передає за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №3 від 24.10.2025 до Договору факторингу від 26.08.2025, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики №7793668 у розмірі 12141 грн. з яких: 3800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9,50 грн. - заборгованість за відсотками, 7600 грн. - заборгованість за пенею, 731,50 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту. За відступлення права вимоги згідно договору факторингу №26082025 від 26.08.2025 ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» сплатило грошові кошти у розмірі 1455334,82грн., що підтверджується платіжною інструкцією №161 від 30.10.2025 (а.с.33-37).
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а заборгованість ОСОБА_1  за договором позики №7793668 у розмірі 12141 грн. залишається не погашеною.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості.
У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що він припустився порушення умов зазначеного договору щодо своєчасної сплати суми позики, а також процентів за користування цією позикою, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість.
Враховуючи, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості, який узгоджується з випискою по особовому рахунку відповідача, що відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є належним доказом наявності та розміру заборгованості.
Зважаючи на встановлені судом обставини справи та норми закону суд вважає, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та в сукупності з іншими доказами свідчить про отримання та користування відповідачем позикою.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Разом із цим сторони кредитного договору вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку та водночас зауважила, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦПК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У п.76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року №16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Суд зазначає, що для укладення кредитних договорів (зокрема у електронному вигляді) сторонам таких договорів необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, відповідно нездійснення чи не завершення якоїсь дії унеможливлює його укладання і вивчивши матеріали справи, і в даних випадках суд вважає, що всі ці дії були повністю здійснені сторонами при укладенні обох кредитних договорів, а відповідач заперечуючи факти їх укладення та отримання коштів скоріше за все намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань, тому заперечення відповідача суд відхиляє.
Надані позивачем та досліджені судом письмові докази свідчать про те, що 29.05.2025 ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Стар Файнен Груп» в електронній формі кредитний договір, за умовами якого вказана фінансова компанія перерахувала на картковий рахунок відповідачки грошові кошти у розмірі 6000 грн., а відповідач зобов`язалась повернути позику, сплати проценти за користування позикою та комісійну винагороду за користування позикою у порядку, визначеному договором. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 5680 грн., боргу за процентами у розмірі 4412 грн. відповідає умовам договору та строку його дії із врахуванням часткового виконання відповідачем кредитних зобов`язань. Окрім того, згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснюючи часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.  ОСОБА_1 даних розрахунків не спростувала, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом, як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині позову обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.
Також суд робить висновок, що 22.06.2025 ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Сіроко Фінанс» в електронній формі договір позики, за умовами якого вказана фінансова компанія перерахувала на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 3800 грн., а відповідач зобов`язалась повернути позику, сплати проценти за користування позикою та комісійну винагороду за користування позикою у порядку, визначеному договором. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 3800 грн., боргу за відсотками у розмірі 9,50 грн. та комісії у розмірі 731,50 грн. (що нараховується одноразово в момент видачі кредиту та не є відповідальністю у розумінні цивільного законодавства України та при укладенні кредитного договору було передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів), підлягають стягненню, оскільки відповідають умовам договору та строку його дії. Аналогічні умови нарахувань за договром сторони погодили і у графіку платежів. Окрім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом, як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині позову обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується стягнення заборгованості за пенею та штрафами, то суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду від 06.09.2023 в справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду від 18.10.2023 в справі № 706/68/23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі воєнний стан було неодноразово продовжено.
Вирішуючи питання про стягнення штрафу у розмірі 10 792 грн. за кредитним договором №68416-05/2025 та стягнення пені у розмірі 7600 грн. за договором позики №7793668, то суд враховує, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року (з моменту введення в Україні воєнного, який неодноразово продовжено і триває на даний час) за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За встановлених обставин стягнення штрафу та пені, що є відповідальністю за неналежне виконання грошового зобов`язання, у розмірі 18392 грн. за кредитними договорами у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цих частинах задоволенню не підлягають.
У підсумку суд позовні вимоги задовольняє частково.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3328 грн. підтверджується платіжною інструкцією № 149357 від 16.01.2026 (а.с.7), відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1474,59 грн.(14633*3328/33025)
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 14633 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні, зокрема :
за кредитним договором №68416-05/2025 у розмірі 10092 (десять тисяч дев`яносто дві) гривні 00 копійок з яких: 5680 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4412 грн. - заборгованість за відсотками;
за договором позики №7793668 в розмірі 4541 (чотири тисячі п`ятсот сорок одну) гривню, з яких: 3800 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 9,50 грн. - заборгованість за відсотками, 731,50 грн. - заборгованість за комісією за видачу кредиту. 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1474 (одна тисяча чотириста сімдесят чотири) гривні 59 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено 19.03.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ. 
Представник позивача: Сімутіна Альона Андріївна, адреса вул. Лісова, 2 поверх 4, м. Бровари, Київська область, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М.Томілін