ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року	Львів	Справа № 300/6120/25 пров. № А/857/43869/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі №300/6120/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя у І інстанції Могила А.Б.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні допомоги на поховання у зв`язку із смертю матері - ОСОБА_2 ; зобов`язання повторно розглянути заяву від 28.02.2025 №1140 щодо виплати допомоги на поховання у зв`язку із смертю матері, нарахувати та виплатити одноразову допомогу на поховання у зв`язку із смертю матері - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.02.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про виплату допомоги на поховання його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте відповідач відмовив у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що згідно з матеріалами електронної пенсійної справи прізвище матері вказано " ОСОБА_1 ", в той час, як у свідоцтві про смерть " ОСОБА_1 ", що не відповідає прізвищу пенсіонера, який знаходиться на обліку. Позивач зазначає, що решта персональних даних (ім`я, по батькові, дата і місце народження, РНОКПП) у своїй сукупності зумовлюють висновок про те, що в усіх цих документах йдеться про одну і ту саму особу.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що згідно з матеріалами електронної пенсійної справи прізвище матері позивача вказано " ОСОБА_1 ", в той час, як у свідоцтві про смерть " ОСОБА_1 ", що не відповідає прізвищу пенсіонера, який знаходиться на обліку, а тому відповідачем правомірно відмовлено у виплаті допомоги на поховання у зв`язку із смертю матері.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження від 17.07.1963 №666488 ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 (а.с.7).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть від 18.02.2025 серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про виплату допомоги на поховання його матері ОСОБА_2 , однак відповідач 04.03.2025 прийняв рішення №2051/04-16 про відмову у виплаті допомоги на поховання через розбіжності у прізвищі померлої (а.с.9-10).
Відповідно до цього рішення під час розгляду заяви встановлено, що у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 18.02.2025, виданому Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області, вказано прізвище померлої – ОСОБА_1 , однак за матеріалами електронної справи - ОСОБА_1 (згідно паспорта).
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону №1058-IV у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду.
До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.
Статтею 53 Закону №1058-IV визначено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення відповідної виплати врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846) (далі Порядок №22-1). Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку №22-1.
Пунктами 5.1 Порядку №22-1 встановлено, що особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави. 
Форма заяви встановлена Додатком №7 до Порядку №22-1. Пунктом 5.2 Порядку №22-1 унормовано, що заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
Згідно з пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідачем не заперечується той факт, що за життя мати позивача ОСОБА_2 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримувала пенсію. 
Відмова позивачу у виплаті допомоги на поховання пенсійним органом мотивована тим, що у свідоцтві про смерть вказано прізвище померлої “ ОСОБА_1 ”, а у паспорті громадянина України, наявному в матеріалах пенсійної справи, вказано “ ОСОБА_1 ”. Відповідно і у пенсійній справі прізвище померлої було зазначено “ ОСОБА_1 ”.
Так, з копії паспорта померлої серії НОМЕР_2 , яка знаходиться в пенсійній справі, вбачається, що мати позивача народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 Стебноє, Звенигородського району, Черкаської області. При цьому прізвище матері вказано “ ОСОБА_1 ”(а.с.31-33).
Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ім`я ОСОБА_2 , актовий запис №130, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).
Разом із тим наявний у договорі довічного утримання від 14.07.2009 письмовий запис про ідентифікаційний код НОМЕР_3 відповідає коду, зазначеному у матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 (а.с.12-13, 90). 
Так, в розпорядженнях про перерахунок пенсії за період з 2001 до 2020 року, поданнях про призначення пенсії, довідках про заробіток, виписок з наказу, тощо за період з 2001 по 2011 роки, прізвище матері позивача зазначено саме " ОСОБА_1 " (без апострофа) (а.с.42-89), а вже в заяві про призначення пенсії від 03.03.2011 та подальших документах прізвище зазначено " ОСОБА_1 ".
Разом з цим, незважаючи на різне написання прізвища померлої, решта персональних даних, наведених у цих документах, (ім`я, по батькові, дата народження та РНОКПП), в їх сукупності зумовлюють висновок про те, що в цих документах йдеться про одну і ту саму особу ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Стебноє, Звинигородського району, Черкаської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що документи, подані ОСОБА_1 разом із заявою від 28.02.2025 про виплату допомоги на поховання його матері, стосуються саме ОСОБА_2 (за даними, що містяться в пенсійній справі відповідача), яка перебувала на обліку в Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області та отримувала пенсію.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу “належного урядування”. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах “Лелас проти Хорватії” (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року і “Тошкуце та інші проти Румунії” (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року).
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі “Лелас проти Хорватії” (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року).
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах “Ґаші проти Хорватії” (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року та “Трґо проти Хорватії” (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).
Всі документи на ім`я ОСОБА_2 видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, тож позивач не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання померлої особи через розбіжності, які полягають в написанні її прізвища.
Відмовляючи позивачу у виплаті допомоги на поховання, Головне управління ПФУ в Івано-Франківські області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.
Таким чином, відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу померлої внаслідок різного написання її прізвища в паспортному документі та в свідоцтві про смерть є проявом надмірного формалізму, а отже судом першої інстанції підставно задоволено позовні вимоги.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення. 
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі №300/6120/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук