Номер провадження: 22-ц/813/3988/26 
Справа № 2-629/10
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання – Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року
у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" про виправлення описки в рішенні суду та помилок у виконавчих листах у справі №2-629/10,

встановив:
У березні 2025 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з вказаною вище заявою у якій просить виправити описки, допущені у 
- рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2010 у цивільній справі № 2-629/10 за позовною заявою ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом та викласти абзац другий резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське міське відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» загальну суму заборгованості по кредитному договору № 1470 від 09.08.2007 у розмірі 48 267,36 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 385 656,21 грн», 
- виконавчих листах № 2-629/10, виданих 05.10.2011 Приморським районним судом м. Одеси щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське міське відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» заборгованості та викласти в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське міське відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» загальну суму заборгованості по кредитному договору № 1470 від 09.08.2007 у розмірі 48 267,36 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 385 656,21 грн».
Заява про виправлення описки обґрунтована тим, що 23.12.2009 ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 1470 від 09.08.2007 станом на 20.11.2009 в розмірі 52 727,65грн.
У жовтні 2010 року позивач уточнив позовну була заяву про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку на загальну суму заборгованості за невиконання зобов`язань за кредитним договором в розмірі 48267,36 доларів США за офіційним курсом української гривні до долара США становить 385 656,21 грн, а також судові витрати.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року позов задоволено, стягнуто з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у розмірі 48 267, 36 дол. США за курсом НБУ на день ухвалення судового рішення.
26 січня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання вказаного вище судового рішення видано виконавчі листи.
У липні 2011 року представником позивача було подано заяву про виправлення описки, у якій позивач просив у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року та виконавчих листах по справ вказати суму боргу у гривневому еквіваленті.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2011 внесено виправлення в рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року у цивільній справі № 2-629/10 та вказано в тексті мотивувальної та резолютивної частини рішення суму заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно по кредитному договору № 1470 від 09.08.2007 в розмірі «385 656,21 гривень» замість 48 267,36 доларів США.
Проте, у поданій у липні 2011 року заяві представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» у прохальній частині помилково просив лише про зазначення у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року та виконавчих листах у справі про стягнення суми боргу в гривневому еквіваленті, замість правильного зазначення суми боргу як у валюті так і в гривневому еквіваленті.
Заявник вважає зазначення судом у резолютивній частині рішення, з урахуванням заяви про виправлення описки, лише гривневого еквіваленту таким, що порушує права стягувача, оскільки кредитні кошти надавалися в доларах США.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року відмовлено у задоволенні вказаної вище заяви.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося з апеляційною скаргою у якій посилаючись на обставини якими обґрунтовуються вимоги вказаної вище заяви, яким на переконання скаржника судом першої інстанції не було надано належної оцінки, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Ощадбанк» про виправлення описки в рішенні суду.
Звертаючись із вказаною вище заявою до місцевого суду, скаржник не заявляв додаткові вимоги про стягнення заборгованості, а лише порушував питання про вказівку в мотивувальній та резолютивній частині рішення суму боргу, яка була зазначена банком при подачі позовної заяви до суду першої інстанції, та яка була визнана судом обґрунтованою.
Представник скаржника Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - Поплавська О.В., підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Ощадбанк» про виправлення описки в рішенні суду.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, із заявами (клопотаннями) про відкладення розгляду спра-ви до суду не зверталися. 
У відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За таких обставин колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися до судового засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю — доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає, виходячи з такого.
Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із позовом, банк просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 1470 від 09.08.2007 станом на 20.11.2009 в розмірі 52 727,65грн.
У жовтні 2010 року позивач уточнив позовну заяву про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку на загальну суму заборгованості за невиконання зобов`язань за кредитним договором в розмірі 48267,36 доларів США за офіційним курсом української гривні до долара США становить 385 656,21 грн, а також судові витрати.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року позов задоволено, стягнуто з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у розмірі 48 267, 36 дол. США за курсом НБУ на день ухвалення судового рішення.
26 січня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання вказаного вищесудового рішення видано виконавчі листи.
У липні 2011 року представником позивача було подано заяву про виправлення описки, у якій позивач просив у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року та виконавчих листах по справ вказати суму боргу у гривневому еквівалентів.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2011 року внесено виправлення в рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року у цивільній справі № 2-629/10 та вказано в тексті мотивувальної та резолютивної частини рішення суму заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно по кредитному договору № 1470 від 09.08.2007 в розмірі «385 656,21 гривень» замість 48 267,36 доларів США.
Відомості щодо оскарження вказаної вище ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2011 року у матеріалах справи відсутні.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2018 видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-629/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі: 387 476,21 грн, та судових витрат, а саме витрат по сплаті держмита в розмірі 1700 гривень та витрат по сплаті ІТЗ в розмірі 120 гривень. Визнано поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2-629/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у сумі: 387476,21 грн, та судових витрат, а саме витрат по сплаті держмита в розмірі 1700 гривень та витрат по сплаті ІТЗ в розмірі 120 гривень. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2-629/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі: 387476,21 грн, а також судових витрат, а саме витрат по сплаті держмита в розмірі 1700 гривень та витрат по сплаті ІТЗ в розмірі 120 гривень.
Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про виправлення описки, суд першої інстанції виходив із того, що внесення виправлень у рішення суду від 26.10.2010, про які просить позивач, призведе до зміни змісту судового рішення, що є недопустимим, оскільки таким чином буде змінена сума, що підлягає стягненню з боржників. При цьому, про те, що позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідачів боргу саме у гривні свідчить, як прохальна частина уточненої позовної заяви, так і подана в подальшому заява позивача від 29.07.2011 про виправлення описки в рішенні та виконавчих документах, в якій представник Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» просив виправити описку та суму боргу визначити саме у гривневому еквіваленті.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.
Відповідно до положень частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі N 520/15285/17 (провадження N 61-18081св19)).
Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри; випадкова перестановка цифр; спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю. У той же час, не є арифметичною помилкою, а отже, і не може бути виправлена в порядку, передбаченому зазначеним процесуальним механізмом, застосування неправильних методик підрахунку або покладення в основу розрахунку невірних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень (постанова Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі N 818/2/14).
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення (постанови Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі N 818/2/14, від 20 травня 2020 року у справі N 520/15285/17 (провадження N 61-18081св19)).
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі N 300/765/15-ц (провадження N 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
З матеріалів справи убачається, що у липні 2011 року після ухвалення судом рішення від 26 жовтня 2010 року банк порушив питання про виправлення у вказаному рішенні суду описки, шляхом зазначення суми боргу, що підлягає стягненню з відповідачів у гривневому еквіваленті та після задоволення відповідної заяви про виправлення описки ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2011 року, позивач таку у апеляційному поряду не оскаржував.
Апеляційний суд вважає слушними зауваження суду першої інстанції про те, що доводи позивача стосовного того, що в заяві про виправлення описки від 29.07.2011 була допущена помилка та помилково не зазначено, що крім еквіваленту в гривні ще й сума в доларах США, не підтверджено жодними доказами. При цьому, про те, що позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідачів боргу саме у гривні свідчить, як прохальна частина уточненої позовної заяви, так і подана в подальшому заява позивача від 29.07.2011 про виправлення описки в рішенні та виконавчих документах, в якій представник Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» просив виправити описку та суму боргу визначити саме у гривневому еквіваленті.
Крім того, банк погодився саме з таким змістом рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року, і урахуванням ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2011 року, пред`явивши до виконання виконавчий лист, виданий на виконання цього судового рішення суду.
Також в подальшому у березні 2018 року банк звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання та просив видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-629/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ „Ощадбанк” заборгованість за кредитним договором у сумі: 387 476,21 грн, та судових витрат, а саме витрат по сплаті держмита в розмірі 1700 гривень та витрати по сплаті ІТЗ в розмірі 120 гривень, а також поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2-629/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ „Ощадбанк” заборгованості за кредитним договором у сумі: 387476,21 грн, а також судових витрат, а саме витрат по сплаті держмита в розмірі 1700 гривень та витрати по сплаті ІТЗ в розмірі 120 гривень.
Звертаючись до суду із заявою про виправлення описки зі сплином майже 15 років, від дня ухвалення судом рішення у справі та майже 14 років після виправлення у вказаному рішенні описки за заявою самого позивача, банк у такий спосіб фактично порушує питання про зміну зазначеного вище судового рішення та виданих на його примусове виконання виконавчих листів, що суперечить меті та інституту виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що зміна валюти у якій підлягає стягненню розмір заборгованості у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2010 року та виконавчих листах у справі є саме виправленням допущених судом описок чи арифметичних помилок, як про те зазначає скаржник. 
Апеляційний суд зауважує , що внесення вказаних виправлень до зазначеного вище судового рішення та виконавчих листів не є можливим, оскільки у такому разі матиме місце зміна змісту судового рішення, що є недопустимим та суперечить принципу правової визначеності. 
Доводи заяви про виправлення описки, як і аргументи скаржника не містять обґрунтувань на предмет наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення, впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржником норм права, та незгоди з висновками суду, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, без посилення на обставини, які не були враховані під час вирішення вказаного питання.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим зазначений вище висновок суду про відмову у задоволенні вказаної вище заяви, з якими не погоджується скаржник.
Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано.
Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.
Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення вказаної вище заяви.
За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали суду, з мотивів наведених у апеляційній скарзі.
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк» в особі філії – Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий        Ю.П. Лозко

Судді:          О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький