Справа № 355/1657/25 
Провадження № 2/355/125/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі
головуючого судді Троценко Т.А.
з участю секретаря Ліберацької Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -  
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 25 травня 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» уклало з ОСОБА_1 договір про надання грошових коштів у позику № 4085090524. За яким ТОВ «Іннова Фінанс» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,5% на день.
ТОВ «Іннова Фінанс» виконало своє зобов`язання за договором та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4000 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №4085090524 від 25 травня 2024 року у розмірі 19 400 гривень 00 копійок, що складається: з заборгованості за тілом кредиту 4000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 13 400 гривень 00 копійок, заборгованість за пенею 2 000 гривень. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 19 400 гривень 00 копійок.
Ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача Андрущенко М.В. в позові просив розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності, вказавши, що підтримує пред`явлений позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином. Заяв чи клопотань на адресу суду не направила, своїм правом на подання відзиву не скористалася, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши подану представником позивача заяву у справі, матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 24 травня 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» уклало з ОСОБА_1 договір про надання грошових коштів у позику №4085090524. За яким ТОВ «ІнноваФінанс» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,5% на день (а.с.9-14).
ТОВ «Іннова Фінанс» виконало своє зобов`язання за договором та перерахувало відповідачу на його банківську картку грошові кошти у розмірі 4000 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується анкетою клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) ТОВ «Іннова Фінанс» від 10.07.2025 року (а.с.27).
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електроннукомерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиціїйого укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частино юшостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно звимогами ст.12 Закону України «Про електроннукомерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікаціюта електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п.18 Прикінцевих таперехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Встановлено, що договір про надання грошових коштів у позику № 4085090524 від 25 травня 2024 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» в електронній формі.
ОСОБА_1 неналежним чином виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 4085090524 від 25 травня 2024 рокуу розмірі 19 400 гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000 гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками 13 400 гривень 00 копійок, заборгованість за пенею 2 000 гривень.
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором.
З огляду на це, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 400 гривень 00 копійок.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції № 93 від 22 липня 2025 року вбачається, що при зверненні до суду ТОВ «Іннова Фінанс» сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений повністю з огляду на це, з ОСОБА_1 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.
На підставі викладеного та керуючись п.5 ч.1 ст.3, ч.3, ч.6 ст.11, ч.12 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 та ч.2 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9; код ЄДРПОУ 44127243) заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № 4085090524 від 25 травня 2024 року у розмірі 19 400 (дев`ятнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9; код ЄДРПОУ 44127243) витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Баришівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Баришівського
районного суду       Т. А. Троценко