ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

02.03.2026	м. Суми	Справа № 920/1750/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/1750/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Сумитехнобудсервіс” (вул. Івана Сірка, буд. 19, м. Суми, 40034; код за ЄДРПОУ 43497907), 
до відповідача Фізичної особи - підприємця Нагорного Григорія Івановича ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ), 
про стягнення 42019,26 грн

установив:
29.12.2025 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 42019,26 грн (сорок дві тисячі дев`ятнадцять грн 26 коп.) заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 39 за період з 01.07.2023 по 30.11.2025 включно, а також 3028,00 грн судового збору.
30.12.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/1750/25 призначено судді Короленко В.Л.
25.07.2025 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким Нагорний Григорій Іванович, рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований як фізична особа – підприємець з місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 31.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1750/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи. Копію зазначеної ухвали надіслано учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України.
03.01.2026 копія ухвали від 31.12.2025 у справі №920/1750/25, надіслана на адресу відповідача за даними ЄДРПОУ, була повернута відділенням поштового зв`язку із відміткою «адресат відсутній».
Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.
За приписами частини першої статті 7 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою “Судова повістка” з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.
У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі №910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).
Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.
За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).
Таким чином, судом вжиті всі можливі заходи повідомлення відповідача про розгляд справи. З огляду на зазначене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.
Правом на подання відзиву відповідач не скористався.
Згідно з ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.
Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.
Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Відповідно до статті 233 ГПК України за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, судом ухвалене рішення у даній справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитехнобудсервіс» (далі – позивач) є управителем багатоквартирних будинків на території м. Суми.
01.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумитехнобудсервіс» (далі – управитель, позивач) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 39 (далі - співвласник) укладено договір №Х-39-23 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі – договір).
Відповідно до п. 1.1 договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 39 (далі - будинок), а співвласники зобов`язуються сплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.
Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначаються у Додатку № 1 до договору, що є невід`ємною його частиною. Загальні відомості про будинок зазначаються у Додатку № 2 до договору і є невід`ємною його частиною (п. 1.2 договору).
Згідно з п. 1.3 договору послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.
Кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором (п. 2.2.3 договору).
Відповідно до п. 3.1 договору ціна послуги з управління становить 5,500 грн для квартир та 3,801 грн для нежитлових приміщень (в тому числі єдиний податок) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 28541,20 грн на місяць відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (даті - кошторис витрат), що міститься у Додатку № 4 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 1574,83 грн на місяць.
Згідно з п. 3.3 договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше останнього числа місяця, наступного за розрахунковим. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.
У пункті 7.2 договору визначено, що у разі відчуження житлового та/або нежитлового приміщення у будинку згідно з Додатком № 1 до договору, всі права та обов`язки попереднього власника за цим договором набуває новий власник такого житлового та/або нежитлового приміщення. Новий співвласник повинен поінформувати управителя про відповідну зміну у письмовому вигляді протягом семи днів з дня наступного за днем набуття права власності на житлове та/або нежитлове приміщення у будинку.
Відповідно до п. 9.1 та 9.2 договору цей договір набирає чинності з 01.07.2023 та укладається строком на 1 рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Відповідно до Додатку №1 до договору відповідач – ОСОБА_1 , зазначений як власник нежитлового приміщення площею 381,2 кв.м.
Позивачем у позові зазначено, що нежитлове приміщення площею 381,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 фізична особа-підприємець Нагорний Г.І. використовує як підприємець: у даному приміщені розташований фітнес-клуб Hollywood.
Відповідно до інформаційної довідки від 10.12.2025 №455799516 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта з 14.11.2006 за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нежитлове приміщення (фітнес-центр) літ А, площею 381,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується па умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
За умовами п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги (якою є і послуга з управління багатоквартирним будинком) за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, оскільки Нагорний Григорій Іванович є власником нежитлового приміщення загальною площею 381,2 кв.м. у багатоквартирному будинку за адресою: м.Суми, вул. Харківська, 39, суд погоджується з позивачем, що фактично він є споживачем послуг позивача з управління багатоквартирним будинком та згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має обов`язок зі здійснення витрат на падання вищезазначених послуг.
Відповідно до п. 3.1 договору розмір щомісячної плати за послуги з управління для відповідача становить: 841,2 кв.м х 3,801 грн за 1 кв.м = 1448,94 грн/місяць.
На підтвердження наданих послуг, позивач у позові зауважив, що ним було укладено наступні договори підряду на виконання робіт та послуг, а саме:
-договір №ППТ-20УК про надання послуг з прибирання прибудинкової території від 01.03.2020;
-договір №СН-0320УК про надання послуг з прибирання снігу та посипання частини прибудинкової території протиожеледними сумішами від 01.03.2020;
-договір №Л-20УК про надання послуг з вивозу листя з прибудинкової території від 01.03.2020;
-договір №ПСТ-0320УК про надання послуг зі скошування трави на прибудинковій території від 01.03.2020;
-договір №АО-20УК про надання послуг з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання та гарячого водопостачання від 01.03.2020;
-договір №ТО-20УК про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення. теплопостачання, гарячого водопостачання та зливової каналізації від 01.03.2020;
-договір №ЕЛ-20УК про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання та електрообладнання від 01.03.2020.
Відповідно до матеріалів справи за період з 01.07.2023 по 30.11.2025 включно між сторонами вказаних договорів підписано акти надання послуг, що за умовами договорів підтверджують їх виконання в повному обсязі 
Крім того, відповідно до п. 2.3.2., 2.3.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, для централізованого управління і контролю за технічним станом жилого фонду створюються об`єднані диспетчерські служби (далі - ОДС) або районні диспетчерські служби (далі - РДС) на мікрорайони або групи будинків.
ОДС повинні вести в спеціальних журналах облік заявок на оперативне усунення несправностей і ушкоджень інженерного обладнання в квартирах, будівельних конструкціях та інших елементах будинків, протипожежного обладнання і контролювати терміни та якість виконання. Позивач наголошує, що на виконання вищевказаних вимог позивачем ведуться журнали заявок, які надходять від споживачів для усунення несправностей і ушкоджень в багатоквартирних будинках.
Позивач зазначає, що за період з 01.07.2023 по 30.11.2025 включно послуги з прибирання прибудинкових територій та аварійного, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, електропостачання та гарячого водопостачання багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 39, надавалися в повному обсязі, що підтверджується не лише вищевказаними документами, а й Витягом із Реєстру звернень співвласників будинку (доданий до позову), а також відсутністю усних та письмових звернень відповідача до позивача щодо не надання чи неякісного надання послуги з управління багатоквартирним будинком за вищевказаною адресою.
Таким чином, суд дійшов висновку, що за період з 01.07.2023 по 30.11.2025 позивач належним чином надавав відповідачу послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 39, відповідно до Кошторису витрат на утримання будинку та прибудинковоі території, що підтверджується звітами про фактичне виконання кошторисів витрат, копіями договорів підряду, актів виконаних робіт та журналів обліку аварійних заявок, що містяться в матеріалах справи.
У зв`язку з наданням послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Суми, вул. вул. Харківська, буд. 39, позивачем надавалися відповідачу документи на оплату послуги із зазначенням періоду та суми нарахування за липень-грудень 2023 року, січень-грудень 2024 року та січень-листопад 2025 року. 
Відповідач зазначені послуги не оплатив, у зв`язку з чим за період з 01.07.2023 по 30.11.2025 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 42019,26 грн. Зазначене стало підставою для звернення позивача з даним позовом.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Укладений між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, вул. Заливна, буд. № 1, договір за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.
У відповідності до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
За змістом ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).
За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:
-витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території;
-винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.
Згідно з п. 43 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 року №712, управитель від власного імені укладає з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифам встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
Заперечень з боку відповідача стосовно наданих послуг до позивача або акти-претензії, складені відповідно до норм чинного законодавства в матеріалах справи, відсутні.
Матеріалами справи підтверджено надання позивачем послуг, а відтак і обов`язок відповідача сплатити кошти за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. 
Враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 42019,26 грн заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою м. Суми, вул. Харківська, буд. 39, за період з 01.07.2023 по 30.11.2025 суд вважає законними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, а отже, такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. 
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За результатом розгляду справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 42019,26грн заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою м. Суми, вул. Харківська, буд. 39, за період з 01.07.2023 по 30.11.2025. Таким чином, суд задовольняє зазначені позовні вимоги як законні та обґрунтовані.
При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3028,00 грн судового збору, розмір якого підтверджений платіжною інструкцією від 22.12.2025 №291.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 3028,00 грн судового збору.
Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:
1. Позов задовольнити. 
2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Нагорного Григорія Івановича ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Управляюча компанія “Сумитехнобудсервіс” (вул. Івана Сірка, буд. 19, м. Суми, 40034; код за ЄДРПОУ 43497907) 42019,26 грн (сорок дві тисячі дев`ятнадцять грн 26 коп.) заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 39, за період з 01.07.2023 по 30.11.2025, а також 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.
Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 05.03.2026.

Суддя	В.Л. Короленко