Справа № 683/3177/25
2/683/132/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Цішковського В.А.
з участю секретаря Васічевої О.В.
розглянувши в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № № 683/3177/25, номер провадження 2/683/132/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг партнерс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами: № 404626 від 02.11.2020 року, № 1945153 від 04.04.2021 року, № 3927638 від 11.06.2021 року, № 3044167 від 27.08.2021 року, № 101315048 від 15.08.2021 року, у розмірі 129 894,50 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати.
В обґрунтування заявленого позову вказує, що 02.11.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі – ТОВ «Слон кредит») та ОСОБА_1 укладено договір № 404626.
04.04.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір № 1945153.
11.06.2021 року між товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі –ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено договір № 3927638.
27.08.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі – ТОВ «Маніфою») та ОСОБА_1 укладено договір № 3044167.
15.08.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено договір № 101315048.
Згідно з умовами договорів, кредитодавці надали позичальнику кредит, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредиторам кошти та сплатити проценти за користування коштами.
31.01.2025 року було укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №404626. 
22.02.2022 року було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі – ТОВ «Вердикт капітал») права вимоги до позичальників, в тому числі за договором №1945153.
10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі – ТОВ «Коллект центр») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1945153.
28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1945153.
28.12.2021 було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3927638.
10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3927638.
28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3927638.
29.12.2021 року було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3044167.
10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3044167.
28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3044167.
30.11.2021 року було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101315048.
10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101315048.
28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101315048.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за кредитними договорами.
Представник позивача просив суд стягнути з відповідача загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, яка становить 129 894,50 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 32 143,06 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 97 190,44 грн; заборгованість за комісіями - 560 грн; нараховані 3% річних – 1 грн.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22.10.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у встановлений законом строк подала відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги ТОВ «Факторинг партнерс» не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Оскільки, зокрема розмір кредиту за договором № 404626 від 02.11.2020 року, укладеного з ТОВ «Слон кредит», 20 000 грн, проте на її рахунок 02.11.2020 року перераховано 16 000 грн. А тому ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору визнає суму отримання кредиту 16 000 грн, але заперечує отримання 4 000 грн. У зв`язку із чим відповідач заперечує щодо нарахованих відсотків по кредитному договорі № 404626 від 02.11.2020 року. 
Крім того, вважає, що по вказаних договорах не вірно нараховані проценти на суму заборгованості та є такими, що не відповідають чинному законодавству, зокрема безпідставно нараховані проценти за ст.625 ЦК України по договору позики № 3044167 від 27.08.2021 року.
Разом з тим, відповідач просить застосувати строки позовної давності до кредитних договорів.
Крім того, просить зменшити витрати на правничу допомогу до розміру 5 000 грн.
Представником позивача подано до суду відповідь на відзив ОСОБА_1 у якому зазначив, що позивачем подано достатньо доказів з яких вбачається, що між первісними кредиторами та відповідачем укладено електронні кредитні договори, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки.
Крім того, представник позивача зазначає, що заборгованість складається із: заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено. 
Щодо позовної давності зазначає, що з 12.03.2020 року по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року та по даний час перебіг строків позовної давності зупинено. Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні.
А також відповідач не наводить обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Наголошують, що сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача. 
Відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив позивача у якому уточнила свої заперечення проти позову, викладені у відзиві. Так, позовні вимоги позивача визначає частково. Щодо договору № 404626 від 02.11.2020 року, визнає позовні вимоги у розмірі 13 381,47 грн, а саме 9 851,05 грн заборгованості за кредитом, 5 197,88 грн – заборгованість за процентами, оскільки 1 666,66 грн нею було сплачено на погашення кредиту, однак вказана сума зарахована на погашення процентів.
Щодо договору № 1945153 від 04.04.2021 року вказує, що умови пролонгації за цим договором не застосовуються, оскільки не погоджено сторонами. Визнає суму заборгованості у розмірі 1 490,23 грн. Щодо договору № 3044167 від 27.08.2021 року визнає у розмірі 7 346,20 грн, а саме сума позики у розмірі 4 600 грн та нараховані проценти за 30 днів строку позики у розмірі 2 746,20 грн. Щодо договору № 3927638 від 11.06.2021 року визнає суму заборгованості у розмірі 16 784,80 грн. Щодо договору № 101315048 15.08.2021 року визнає суму заборгованості у розмірі 25 060 грн.
Щодо судових витрат просить задовільнити пропорційно вказаних вимог. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем 02.11.2020 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 404626, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надав відповідачу кредит в сумі 20 000 на строк 730 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. 
Кредитний договір є двостороннім правочином, який укладається між кредитодавцем та позичальником з метою надання грошових коштів у кредит на визначених умовах. Відповідно до вимог чинного законодавства України, договір укладався в письмовій формі, що підтверджується наявними документами. Сторони узгодили істотні умови які викладені в кредитному договорі.
Пунктом 1.5. договору, передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за кредитом, так процентна ставка – фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) – 25 % в день (9125 % річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. 
Відповідно до п.2.1. договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 16 000 грн за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої наданої споживачем товариству у будь-який спосіб: у розмірі 4 000 на користь товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 договору. 
Відповідно до п.3.5 договору сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту з метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. 
Кредитні кошти було надано первісним кредитором в установленому договором порядку, що підтверджується наявною у справі копією платіжного доручення № 3656 від 02.11.2020 року у розмірі 16 000 грн.
Відповідач частково сплачувала кошти на виконання договору, чим наявність кредитних правовідносин між його сторонами та згоду з його умовами фактично визнала.
Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за вказаним договором становить 15 823,30 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 12 184,39 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 3 638,91 грн. 
31.01.2025 року було укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №404626. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 31.01.2025 року до договору факторингу №31012025 від 31.01.2025 року ТОВ «Факторинг партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 по договору про надання фінансового кредиту №404626 в загальній сумі заборгованості 15 823,30 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 12 184,39 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 3 638,91 грн.
Судом також встановлено, що 04.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1945153, шляхом подачі відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, що є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до положень договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 6 300 грн, зобов`язавшись повернути його та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,99% в день, за понадстрокове користування кредитом - 2,70% в день. 
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики № 1945153 від 04.04.2021 року виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 6 300 гривень відповідачу, про що свідчить копія довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПЕРС» №КД-000001119/ТНПП від 14.10.2024 року.
Відповідач порушила умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 20 701,78 грн, з яких: 6 120,67 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 14 580,11 грн заборгованість за нарахованими процентами; нараховані 3 % річних – 1 грн.
22.02.2022 року було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі – ТОВ «Вердикт капітал») права вимоги до позичальників, в тому числі за договором №1945153.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1945153 в сумі 20 701,78 грн.
10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі – ТОВ «Коллект центр») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1945153.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1945153 в сумі 20 701,78 грн.
28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1945153.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Факторинг партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1945153 в сумі 20 701,78 грн, з яких: 6 120,67 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 14 580,11 грн заборгованість за нарахованими процентами; нараховані 3 % річних – 1 грн.
Судом також встановлено, що 11.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3927638.
Відповідно до п. 1.2., 1.3, 1.4 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 7 100 грн, зобов`язавшись повернути його та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 11.07.2021 року. 
Також сторонами передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 710 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. договору).
Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 2 662,5 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Пунктом 2.3.1.2. договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Відповідно до п. 6.1. договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором № 3927638 від 11.06.2021 року виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 7 100 гривень відповідачу.
Відповідач порушила умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 27 335 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3 638 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 23 697 грн.
28.12.2021 було укладено договір №28-12/2021-72 відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3927638.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3927638 в сумі 27 335 грн.
10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3927638.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3927638 в сумі 27 335 грн.
28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3927638.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Факторинг партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3927638 в сумі 27 335 грн.
Судом також встановлено, що 27.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 3044167.
Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором q46722), який був надісланий на номер моб.телефону відповідача.
Пунктом 2.3. договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 4 600 грн, строком до 26.09.2021 року (30 днів).
Згідно п. 2.4.2. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,995 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.
Відповідно до п 2.4.3. договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики.
Згідно п. 2.4.4. договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою.
Відповідно до п. 2.5. договору позики розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.
Відповідач порушила умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 16 894,42 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 4 600 грн; заборгованість за нарахованими процентами – 12 294,42 грн.
29.12.2021 року було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3044167.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №3044167 в сумі 16 894,42 грн.
10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3044167.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №3044167 в сумі 16 894,42 грн.
28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3044167.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Факторинг партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №3044167 в сумі 16 894,42 грн.
Судом також встановлено, що 15.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 101315048.
Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5 600 грн. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 2 100 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Відповідач порушила умови за вищевказаним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 49 140 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5 600 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 42 980 грн; заборгованість за комісіями – 560 грн. 
30.11.2021 року було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101315048.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №101315048 в сумі 49 140 грн.
10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101315048.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №101315048 в сумі 49 140 грн.
28.08.2025 року було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101315048.
Згідно реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Факторинг партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №101315048 в сумі 49 140 грн.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).
Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Передбачено ст.628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. 
Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що ОСОБА_2 усі умови цілком зрозумів і своїм електронним підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. 
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вищевказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19).
Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
На підставі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).
Згідно із частиною першою ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, тому заборгованість за кредитними договорами є доведеною та обґрунтованою.
При цьому, згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.
Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за кожним договором, а саме: № 404626 від 02.11.2020 року, № 1945153 від 04.04.2021 року, № 3927638 від 11.06.2021 року, № 3044167 від 27.08.2021 року, № 101315048 від 15.08.2021 року
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунків заборгованості, становить 129 894,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 32 143,06 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 97 190,44 грн; заборгованість за комісіями – 560 грн; нараховані 3% річних – 1 грн.
Щодо вимоги відповідача застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі № 826/13768/16 визначено, що позовна давність — це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.
Відповідно до Закону України від 30.03.2020 року № 540-IХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Закону України 15.03.2022 року № 2120-IХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до яких Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України були доповнені п. 12 та п. 19 відповідно. 
Пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» було постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020 року. Строк дії карантину неодноразово продовжувався. 
30.06.2023 року Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин скасовано.
Таким чином, карантин на території України діяв з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року.
Отже, встановлена статтею 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки та яка мала спливти з 24.12.2021 року по 24.12.2024 року, була продовжена.
24.02.2022 року російською федерацією здійснено військову агресію проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Воєнний стан неодноразово продовжувався та не скасований.
Отже, встановлена статтею 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки, сплив якої припадав на карантин, що скасований під час дії воєнного стану та продовжена до закінчення дії воєнного стану відповідно до положень п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов`язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).
Тобто, щодо заборгованості, що утворилася за кредитним договором, починаючи з грудня 2021 року, строк позовної давності не може бути пропущеним, оскільки такий перебіг продовжений в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».
Продовження строку позовної давності в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу норми Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо продовження строку позовної давності на період карантину (Постанова Верховного Суду від 22.09.2022 року у справі № 920/724/21). Близька за змістом правова позиція щодо застосування строків позовної давності, встановлених ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 року у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 року у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21.
Отже, застосування строків позовної давності при поданні такої заяви відповідачем не можливе до вказаних кредитних правовідносин сторін в частині стягнення заборгованості, оскільки позивачем не пропущено строку позовної давності.
З огляду на зазначене, суд не має підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.
Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитних договорів, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, тому заборгованість за кожним договором є доведеною та обґрунтованою.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині суми заборгованості за основною сумою боргу у сумі 32 143,06 грн, суми заборгованості за відсотками у сумі 97 190,44 грн та за комісією у сумі 560 грн.
Таким чином, загальна заборгованість відповідача за договорами становить 129 893,50 грн та вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Щодо стягнення суми заборгованості по 3 % річних, суд керується наступним.
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. 
Оскільки заборгованість за 3 % річних нараховані у період дії в Україні воєнного стану, то ОСОБА_1 звільняється від обов`язку її сплати на користь позивача. 
При виборі й застосуванні норми права до зазначених правовідносин суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі №161/11703/22.
Тому, у суду наявні підстави для відмови щодо стягнення 3 % річних за договором № 1945153 від 04.04.2021 року в сумі 1 грн, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині.
З огляду на викладене, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» за договорами в загальному розмірі 129 893,50 грн доведена та складається, а саме: за договором № 404626 від 02.11.2020 року в сумі 15 823,30 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 12 184,39 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 3 638,91 грн; за договором № 1945153 від 04.04.2021 року в сумі 20 701,78 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 6 120,67 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 14 580,11 грн; за договором № 3927638 від 11.06.2021 року в сумі 27 335 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3 638,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 23 697 грн; за договором № 3044167 від 27.08.2021 року в сумі 16 894,42 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 4 600 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 12 294,42 грн; за договором № 101315048 від 15.08.2021 року в сумі 49 140 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5 600 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 42 980 грн; заборгованість за комісіями - 560 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 129 894,50 грн, а задоволено на суму 129 893,50 грн, тобто на 99,99 % (129 893,50 х 100 : 129 894,50).
За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,15 грн (2 422,40 грн х 99,99%) судового збору.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно наданих стороною позивача договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги № 534 від 01.09.2025 року, витягу з акту № 19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року витрати на правничу допомогу складають 25 000 грн.
Тому з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено на 99,99 %, то до стягнення підлягає 24 997,50 грн (25 000 грн х 99,99%) витрат на професійну правничу допомогу. 
На підставі ст.ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 129 893,50 грн, а саме:
- за договором № 404626 від 02.11.2020 року в сумі 15 823,30 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 12 184,39 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 3 638,91 грн; 
- за договором № 1945153 від 04.04.2021 року в сумі 20 701,78 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 6 120,67 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 14 580,11 грн; 
- за договором № 3927638 від 11.06.2021 року в сумі 27 335 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3 638 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 23 697 грн;
- за договором № 3044167 від 27.08.2021 року в сумі 16 894,42 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 4 600 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 12 294,42 грн;
- за договором № 101315048 від 15.08.2021 року в сумі 49 140 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5 600 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 42 980 грн; заборгованість за комісіями - 560 грн.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» судовий збір у розмірі 2 422,15 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 997,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», місце знаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 м. Київ, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: