ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2026 р. Справа№ 910/14395/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сибіги О.М.
суддів: Демидової А.М. 
Ходаківської І.П. 

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025
в частині зупинення провадження у справі
у справі № 910/14395/25 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я" 
до: 1. Київської обласної ради
2. Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації)
про скасування рішення Київської обласної ради від 17.10.2023 року та рішення Київської обласної ради від 06.03.2025 року, розпорядження Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) від 06.12.2024,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Забір`я» (далі- позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської обласної ради (далі-відповідач-1) та Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) (далі-відповідач-2) в якому просить суд:
- скасувати Рішення Київської обласної ради №671-21-VIII від 17.10.2023 в частині включення до Переліку оголошених територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення Київської області (додаток до Рішення Київської обласної ради від 17.10.2023 №671-21-VIII) території з місцезнаходженням «с. Бобриця» та характеристикою «Місця міграційних зупинок і здобування їжі коловодними птахами на р. Бобриця (після 1 і 2 дамб) у с. Бобриця»;
- скасувати Розпорядження Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) від №1869 06.12.2024 в частині включення до Переліку земельних і водних ділянок, які входять до меж регіонального ландшафтного парку «Приірпіння» ділянки «Ставок і русло річки з прибережною захисною смугою у межах с. Бобриця» орієнтовною площею 125,3 га (п. 6 додатку 1 до Положення про регіональний ландшафтний парк «Приірпіння»;
- скасувати Рішення Київської обласної ради №1272-31-VIII від 06.03.2025 в частині включення до парку території Білогородської сільської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області поблизу с. Бобриця (п. 2.1 Проєкту створення регіонального ландшафтного парку «Приірпіння», затвердженого Рішенням Київської обласної ради від 06.03.2025 №1272-31-VIII) та включення до складу РЛП р. Бобриця (п.2.2 Проєкту створення регіонального ландшафтного парку «Приірпіння».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Рішення Київської обласної ради №671-21-VIII від 17.10.2023 про створення регіонального ландшафтного парку «Приірпіння», Рішення Київської обласної ради №1272-31-VIII від 06.03.2025 і розпорядження Київської обласної державної адміністрації №1869 від 06.12.2024 прийнято з порушенням положень Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а підпорядкування території регіонального ландшафтного парку «Приірпіння», зокрема земельної ділянки з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8 га до зони регульованої рекреації, фактично забороняє ведення товарного сількогосподарського виробництва на території ландшафтного парку, що на переконання позивача, порушує його права користування земельної ділянки.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/14395/25; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2025, зокрема зупинено провадження у справі №910/14395/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/1993/25, яка перебуває в провадженні Господарського суду Київської області. 
В обґрунтування постановленої ухвали місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №910/14395/25 згідно приписів пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Як зазначено судом першої інстанції у межах справи №911/1993/25 встановлюється факт наявності або відсутності права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8 га у Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я", що на переконання суду матиме значення для вирішення спору у справі №910/14395/25.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/14395/25, Товариство з обмеженою відповідальністю "Забір`я" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати пункт 10 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/14395/25 про зупинення провадження, справу направити до суду для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції без з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, скаржник вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, оскаржувана ухвала не містить мотивованих висновків про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 911/1993/25, яка перебуває на розгляді у Господарському суді Київської області.
На переконання позивача у справі №910/14395/25 наявні усі докази, що необхідні для встановлення обставин щодо вимог заявлених у даному позові. Крім того, вважає, що місцевим господарським судом не було обґрунтовано причини неможливості самостійно встановити необхідні факти у межах цієї справи.
Одночасно, в тексті апеляційної скарги також заявлено клопотання, в якому скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі № 910/14395/25 та поновити пропущений строк.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я" у справі №910/14395/25 передано на розгляд головуючому судді Сибізі О.М.
Витягом з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 31.12.2025 для вирішення питань щодо руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я" у справі №10/14395/25 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Пантелієнко В.О., Демидова А.М.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2026 у зв`язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці, для вирішення питань щодо руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я" по справі №910/14395/25 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали господарської справи №910/14395/25.
22.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/14395/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2016 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Забір`я" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/14395/25; відкрито апеляційне провадження у справі №910/14395/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025; вирішено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
11.02.2026 через систему «Електронний суд» від Київської обласної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що встановлення факту про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Забір`я" права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8 га у справі №911/1993/25 є необхідним для подальшої правомірної оцінки правовідносин що виникли у справі № 910/14395/25.
12.02.2026 через систему «Електронний суд» від Київської обласної державної адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. 
Розглянувши доводи скаржника, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ""Забір`я" з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.
Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом.
Порядок та умови зупинення провадження у справі унормовано положеннями статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Під час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційний господарський суд керувався положеннями пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до якої суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що господарський суд не має права самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4 та 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження у якій зупиняється (постанови Верховного Суду від 12.11.2025 у справі №922/2737/24, від 14.12.2022 у справі № 906/750/21).
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
У постанові від 01.03.2024 у cправі № 910/17615/20 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зробив такі висновки: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що звертаючись до місцевого господарського суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Забір`я» просило:
- скасувати Рішення Київської обласної ради №671-21-VIII від 17.10.2023 в частині включення до Переліку оголошених територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення Київської області (додаток до Рішення Київської обласної ради від 17.10.2023 №671-21-VIII) території з місцезнаходженням «с. Бобриця» та характеристикою «Місця міграційних зупинок і здобування їжі коловодними птахами на р. Бобриця (після 1 і 2 дамб) у с. Бобриця»;
- скасувати Розпорядження Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) від №1869 06.12.2024 в частині включення до Переліку земельних і водних ділянок, які входять до меж регіонального ландшафтного парку «Приірпіння» ділянки «Ставок і русло річки з прибережною захисною смугою у межах с. Бобриця» орієнтовною площею 125,3 га (п. 6 додатку 1 до Положення про регіональний ландшафтний парк «Приірпіння»;
- скасувати Рішення Київської обласної ради №1272-31-VIII від 06.03.2025 в частині включення до парку території Білогородської сільської об`єднаної територіальної громади Бучанського району Київської області поблизу с. Бобриця (п. 2.1 Проєкту створення регіонального ландшафтного парку «Приірпіння», затвердженого Рішенням Київської обласної ради від 06.03.2025 №1272-31-VIII) та включення до складу РЛП р. Бобриця (п.2.2 Проєкту створення регіонального ландшафтного парку «Приірпіння».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Рішення Київської обласної ради №671-21-VIII від 17.10.2023 про створення регіонального ландшафтного парку «Приірпіння», Рішення Київської обласної ради №1272-31-VIII від 06.03.2025 і розпорядження Київської обласної державної адміністрації №1869 від 06.12.2024 прийнято з порушенням положень Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а підпорядкування території регіонального ландшафтного парку «Приірпіння», зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8 га зони регульованої рекреації, фактично забороняє ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на переконання позивача, порушує його права користування вищезназначеної земельної ділянки.
Рішенням Києво-Святошинської районної ради народних депутатів від 27.04.2000 визнано за Відкритим акціонерним товариством «Забір`я» право користування земельною ділянкою площею 124,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно з Протоколом позачергових загальних зборів №30 від 04.02.2020 Приватне акціонерне товариство «Забір`я» реогранізовано у Товариство з обмеженою відповідальністю «Забір`я». 
Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.09.2008 у справі №7/022-08, зустрічну позовну заяву задоволено частково, а саме визнано за Відкритим акціонерним товариством «Забір`я» право постійного користування земельною ділянкою площею 124,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що в подальшому Верховним Судом не скасовано.
Під час розгляду даної справи, судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/1993/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Забір`я» до Білогородської сільської ради про:
- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Забір`я» права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8 га;
- визнання протиправною бездіяльності Білогородської сільської ради в частині прийняття, розгляду та прийняття рішення за результатами розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Забір`я» від 29.01.2025 про викуп земельної ділянки з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8 га;
- зобов`язання Білогородської сільської ради прийняти рішення про передачу у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Забір`я» шляхом викупу земельної ділянки з цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8757 га, розташовану на території Білогородської сільської ради, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Забір`я» на праві постійного користування згідно державного акту про право постійного користування землею серії І-КВ № 002271, із розстроченням платежу на 10 років. 
Господарський суд міста Києва зазначає, оскільки у справі №911/1993/25 встановлення факту наявності або відсутності права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8 га у Товариства з обмеженою відповідальністю «Забір`я» є передумовою для подальшої оцінки правомірності оскаржуваних у справі №910/14395/25 рішень Київської обласної ради, суд вбачав необхідним зупинити провадження у справі №910/14395/25 згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому суд апеляційної інстанції не погоджується з наведеними вище висновками місцевого господарського суду та вказує, що предметом розгляду обох справ є різні обставини, які мають різну юридичну природу та зміст юридичної оцінки.
Оскаржувана ухвала містить лише посилання на те, що встановлення факту права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070 площею 124,8 га за позивачем, є передумовою для подальшої оцінки правомірності оскаржуваних в даній справі рішень Київської обласної ради.
Втім, місцевим господарським судом не враховано, що вищевказані справи мають різні правовідносини. Зокрема, предметом розгляду справи № 910/14395/25 є рішення Київської обласної ради та розпорядження Київської обласної державної (військової) адміністрації щодо створення регіонального ландшафтного парку «Приірпіння» та включення до його складу відповідних територій, тобто у цій справі вирішується чи відповідають прийняті рішення органами місцевого самоврядування вимогам чинного законодавства. Водночас у справі №911/1993/25 предметом розгляду справи є встановлення факту наявності або відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Забір`я» права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3222480601:01:042:0070.
На переконання апеляційного суду, у матеріалах справи №910/14395/25 наявні докази, що дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі. Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до розгляду справи №911/1993/25 - відсутня, а отже - відсутні підстави для зупинення провадження у справі.
Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2020 року у справі №917/514/19, від 17.04.2019 року у справі №924/645/18, від 15.05.2019 року у справі №904/3935/18, від 20.12.2019 року у справі №910/13234/18, від 29.04.2020 року у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 року у справі №905/1728/14.
Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевим господарським судом жодним чином не обґрунтовано в чому полягає неможливість самостійно встановити обставини, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та чому вони можуть бути встановлені лише у межах іншої справи.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що зупинення місцевим господарським судом провадження у справі №910/14395/25 до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №911/1993/25, здійснене з порушенням положень з пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Також колегія суддів зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оцінюючи в сукупності усі матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/14395/25 та скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Забір`я" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/14395/25 - задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 у справі №910/14395/25 в частинні зупинення провадження у справі №910/14395/25 - скасувати.
3. Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.
4. Матеріали справи №910/14395/25 направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя О.М. Сибіга 

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська