Справа № 159/778/26
Провадження № 2/159/1225/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
16 квітня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Денисюк Т.В.
з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі – ТОВ «Деал Фінанс Груп», товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість заДоговором про надання коштів у кредит № 71988845 від 28.07.2025 в сумі 21060 гривень. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») і відповідач ОСОБА_1 уклали у формі електронного документа з використанням електронних підписів Договір про надання коштів у кредит № 71988845, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 6500 гривень, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу, строком на 30 днів до 26.08.2025, із фіксованою процентною ставкою 0,3% в день, зі сплатою комісії за надання кредиту 15% від суми кредиту, тобто 975 грн. Умовами Договору також передбачено нарахування пені на залишок заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4% в день від суми простроченого платежу .
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 71988845 від 28.07.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6500 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «Європейська платіжна система». 
Проте відповідач порушила обумовлені в договорі строки повернення кредиту, жодного платежу на повернення заборгованості не вносила, у зв`язку з чим за нею обліковується заборгованість за вказаним договором в розмірі 21060 грн, з них 6500 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 585 грн — заборгованість за процентами; 975 грн — заборгованість за комісією; 13000 грн – пеня.
На підставі договору факторингу №16/09/25, укладеного 16.09.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп», право вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до позивача.
На час подання позову відповідач заборгованість первісному кредитору чи позивачу не сплатила. 
З урахуванням наведеного ТОВ «Деал Фінанс Груп» просить стягнути з ОСОБА_1 заявлену суму заборгованості, а також 2662,40 гривень судового збору, 4500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою від 16.02.2026 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві від 19.03.2026 просив проводити судовий розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата (поштове відправлення №R067124673132). 
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Також, ухвала про відкриття провадження у справі скерована відповідачу на її електронну пошту, що відображено у системі документообігу, отримана адресатом 18.02.2026.
Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) – 16.04.2026.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
28.07.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 в електронній формі укладений Договір про надання коштів у кредит № 71988845 (а.с.15 зворот-23). Договір підписаний позичальником електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора 71587.
Перед укладенням договору відповідач пройшла ідентифікацію за допомогою BankID НБУ, про що зазначено у відповідній довідці із відображенням часу скерування персонального коду на електронну пошту відповідача (а.с.24). 
Відповідно до умов договору кредитодовець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору (п. 2.1 Договору).
Сума кредиту становить 6500 грн (п.2.2.1). Кредит надається строком на 30 днів (п.2.2.2). За користування кредитом встановлена процентна ставка – 0,3 % в день (п.2.2.3).
Договором передбачена сплата комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 975 грн (п.2.2.4), а також визначені підстави для нарахування неустойки (п.10.5)
Перерахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 06.05.2025 коштів в сумі 6500 грн на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , підтверджено електронною платіжною інструкцією № b40e03qa1-690f-40a8-9595-cace369dSbc0 від 28.07.2025 (а.с.26) та довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» від 06.01.2026 № КД-000023970 (а.с.25). 
Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом не вносила (а.с.13 зворот-14).
Первісний кредитор протягом 30 днів кредитування (з 28.07.2025 до 26.08.2025) нараховував проценти за ставкою 0,3% в день (по 19,50 грн), розмір заборгованості за процентами становить 585 грн (19,50х30).
Починаючи з 27.08.2025 до 15.10.2025 (50 днів) кредитор щоденно нараховував по 260,00 грн пені (4% від суми кредиту).
Станом на 23.12.2025 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 21060 гривень, з яких 6500 грн – основна сума боргу, 585 грн – заборгованість за процентами, 975 грн – заборгованість за комісією, 13000 гривень – заборгованість за пенею/неустойкою.
16.09.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали договір факторингу № 15/09/2025, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» прийняти належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимог (а.с.27-34).
Відповідно до платіжної інструкції від 06.01.2026 № 579937994.1 ТОВ «Деал Фінанс Груп» сплатило на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кошти згідно договору факторингу від 16.09.2025 № 16/09/25 (а.с.36).
До Реєстру боржників під номером 2066 включена відповідач ОСОБА_1 із сумою заборгованості за договором № 71988845 від 28.07.2025 - 21060 гривень (а.с.34 зворот-35). 
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).
В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі – Закону).
Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
У постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.
Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором.
ОСОБА_1 при укладенні договору пройшла ідентифікацію за паспортними даними, ідентифікаційним кодом, номером мобільного телефону, погодилася на запропоновані умови кредитування і скористалася кредитними коштами.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Предметом даного позову є стягнення фактором заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Позивачем на підтвердження права вимоги до відповідача надані копія договору факторингу 16/09/25 від 16.09.2025, докази оплати за договором, витяг з реєстру, тому суд вважає, що ТОВ «Деал Фінанс Груп» підтвердило факт переходу до нього права вимоги за кредитним договором № 71988845 від 28.07.2025.
Відповідач не надала суду доказів сплати заборгованості первісному кредитору, тому, враховуючи доведеність позивачем переходу до нього права вимоги, позовні вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 6500 грн є підставними.
Окрім тіла кредиту позивачем до стягнення заявлені проценти в розмірі 585 грн.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергового платежу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша – четверта статті 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Заявлені позивачем до стягнення проценти на суму 585 грн (6500х0,3%х30) нараховані в межах обумовленого сторонами в договорі строку кредитування 30 днів (з 28.07.2025 до 26.08.2025) із застосуванням погодженої процентної ставки 0,3% в день, розмір якої відповідає вимогам частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому підлягають стягненню з відповідача.
Також правомірною є вимога позивача про стягнення з відповідача одноразової комісії в розмірі 975 грн, яка передбачена п.2.2.4 Договору і включена до загальних витрат.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Наведене узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19.
Отже, відповідно до наведених положень вказаного Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту.  Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. 
Сплата комісії в розмірі 975 грн передбачена умовами договору № 71988845 від 28.07.2025, є складовою загальних витрат за кредитом.
Відповідач при укладенні кредитного договору погодилася сплатити комісію за надання кредиту, відтак 975 грн комісії підлягають сплаті відповідачем.
Щодо вимог про стягнення неустойки (пені) суд зазначає таке.
Позивач заявив до стягнення 13000 грн неустойки (пені), передбаченої п.10 Договором про надання коштів у кредит № 71988845 від 28.07.2025.
Відповідно до ч.4 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання за кредитними договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка стягненню не підлягає.
Відтак, загальна сума заборгованості за Договором про надання коштів у кредит № 71988845 від 28.07.2025 складає 8060 гривень (6500 грн тіло кредиту+585 грн проценти+975 грн комісія за надання кредиту).
Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК).
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідач доказів належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунок заборгованості не надала.  
Щодо судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.
Позивач сплатив судовий збір за ставкою 0,8 в розмірі 2622,40 грн. Позов задоволений на 38,27% (8060х100/21060), тому до стягнення підлягає 1018,90 грн судового збору (38,27%х2662,40/100).
До судових витрат також відносяться витрати на правничу допомогу (ст.133 ЦПК України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок довести неспівмірність заявлених витрат покладається на відповідача.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір про надання правової допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, Витяг з Акту №5-ДІЛ приймання-передачі наданої адвокатом Ткаченко Ю.О. правничої допомоги із зазначенням вартості наданих послуг у цій справі.
Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення щодо зазначеного розміру судових витрат, тому суд не вбачає підстав для їх зменшення.
Ураховуючи наведене, а також вимоги законодавства щодо відшкодування витрат пропорційно задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1722,15 грн (38,27%х4500/100).
Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 128, 137, 141, 247, 265, 268, 274, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3, 6, 207, 263, 512-514, 530, 536, 626-628, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором № 71988845 від 28.07.2025 в розмірі 8060 (вісім тисяч шістдесят) гривень, з них: 6500 гривень тіло кредиту, 975 гривень комісія, 585 гривень проценти.
В решті позову відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» 1018 (одну тисячу вісімнадцять) гривень 90 копійок судового збору та 1722 (одну тисячу сімсот двадцять дві) гривні 15 копійок витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач - Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», код ЄДРПОУ 44280974, адреса: м.Ірпінь, вул.Садова, 31/33, Київська область.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складене 16.04.2026.

Головуючий	Т. В. ДЕНИСЮК