Єдиний унікальний номер № 538/303/25 
Провадження № 1-кс/538/13/26 

У Х В А Л А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
26 березня 2026 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Лохвиця, заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , про відвід судді в справі № 538/303/25 (провадження № 1-кп/538/22/26) по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,
в с т а н о в и в :
І. Історія провадження

У провадженні судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.
24 березня 2026 року до суду надійшла заява захисника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , про відвід судді, яка шляхом автоматизованого розподілу справ між суддями передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
На обґрунтування цієї заяви адвокат ОСОБА_4 покликається на те, що 27.10.2025 він, як захисник обвинуваченого, подав до суду письмове клопотання про допит у якості свідків, зокрема, начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 та членів військово-лікарської комісії при КНП «Лохвицька міська лікарня», які виклали свої висновки щодо придатності ОСОБА_3 до військової служби в Картці обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, придатність до військової служби КНП Лохвицька міська лікарня від 04.10.2024, щоб вияснити істотну обставину, а саме підставу зникнення інформації про наявність у ОСОБА_3 хронічного тяжкого захворювання, яке вказане в статті 65 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, що є Додатком 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
У судовому засіданні головуючою у справі суддею Лохвицького районного суду ОСОБА_5 вказане клопотання було задоволено частково, а саме задоволено в частині допиту в якості свідка начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
03.02.2026 в судовому засіданні по вищевказаній справі при допиті в якості свідка начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , головуюча у справі суддя Лохвицького районного суду ОСОБА_5 фактично не надала можливості йому, як захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 , задати вказаному свідку відповідні питання для з`ясування суттєвих обставин по суті пред`явленого обвинувачення, а також не надала можливості провести перехресний допит вказаного свідка, що ставить під сумнів та безпосередньо впливає на неупередженість та об`єктивність при розгляді цієї справи, впливає на об`єктивну правову оцінку наданих сторонами доказів, та в подальшому може вплинути на ухвалення відповідного обґрунтованого, вмотивованого та законного вироку відносно обвинуваченого.
На переконання адвоката ОСОБА_4 , зазначені обставинивиключають участь судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, позаяк викликають сумнів у неупередженості та дотриманні вимог ст.ст. 8, 19, 129 Конституції України, ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 2, 7, 22 КПК України, ст. 6 Конвенції, що і є підставою для зави про відвід судді.
ІІ. Позиція учасників судового засідання
Від захисника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на адресу суду надійшла письмова заява від 25 березня 2026 року, в якій він просить проводити судове засідання без його участі, заяву про відвід підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 
У судове засідання суддя Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_5 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена. 
Неявка учасників судового провадження не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
ІІІ. Мотиви суду
3.1. Вивчивши та проаналізувавши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді, суд дійшов таких висновків.
3.2. Правове регулювання
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Правовий інститут відводу є механізмом, який забезпечує гарантію розгляду та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, яка передбачена ч. 1 ст. 21 КПК України.
З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді (колегії суддів) відвід з підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які передбачають перелік обставин, що виключають участь судді (колегії суддів) в кримінальному провадженні.
Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, та повинен бути вмотивованим (ч.ч. 2, 5 ст. 80 КПК України).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення у справі «Білуха проти України»). При цьому, при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).
У своїй заяві захисник ОСОБА_4 посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
З аналізу доводів захисника ОСОБА_4 щодо упередженості судді вбачається, що вони фактично ґрунтуються на незгоді з процесуальними діями головуючого судді у межах реалізації повноважень, передбачених ст. 321 КПК України. 
Інститут відводу у кримінальному процесі є механізмом, який забезпечує реалізацію права особи на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.
Суб`єктивна оцінка учасником справи дій та рішень суду в частині їх законності, обґрунтованості та правомірності не є вирішальною при оцінці факту існування об`єктивних сумнівів в неупередженості.
Оцінка таких дій та рішень може бути здійснена у межах апеляційного чи касаційного провадження, якщо такі стадії кримінального провадження будуть ініційовані його сторонами. У протилежному випадку це становило би порушення загальноправового принципу остаточності судового рішення «res judicata», а також релевантної цьому принципу засади обов`язковості судових рішень, передбаченої ч. 2 ст. 21 КПК України.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

У будь-якому разі, інститут відводу у кримінальному процесі є механізмом, який забезпечує реалізацію права особи на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України). Цей інститут не є інструментом перегляду судових рішень (процесуальних дій) чи додаткового роз`яснення мотивів їх ухвалення (здійснення). Крім того, зазначений інститут не може використовуватися стороною кримінального провадження як інструмент вибору судді (колегії суддів), адже це буде суперечити засаді доступу до правосуддя.

Отже, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням та процесуальними діями головуючого судді у межах реалізації повноважень, передбачених ст. 321 КПК України, не може бути витлумачена як прояв упередженості судді, а тому не може бути підставою для його відводу. За таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви про відвід адвоката ОСОБА_4 .

Оскільки заява адвоката ОСОБА_4 про відвід не містить обґрунтованих доводів, які могли б викликати сумнів у неупередженості судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_5 , у її задоволенні має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 369, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , про відвід судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_5 від розгляду справи № 538/303/25 (провадження № 1-кп/538/22/26) по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8