Справа № 180/166/26
2/180/379/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 р. 

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Нанічкіної Н.М.
з секретарем судового засідання – Лебедєвою К.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з ОСОБА_2 , в якому зазначає, що в період шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син – ОСОБА_3 , який проживає з нею. У липні 2018 року вони з відповідачем розлучилися. Відповідно до судового наказу № 180/190/18 відповідач сплачував аліменти на сина у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, до його повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 дитині виповнилося 18 років, стягнення аліментів припинилося. Добровільно відповідач надавати аліменти не має наміру. Їхній син продовжує навчання у ВСП «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» з 01 вересня 2023 року, на денній формі навчання, термін закінчення – 30 червня 2017 року. Дитина потребує матеріальної допомоги, їй одній важко забезпечувати навчання дитини, оскільки, хоч вона і працює, але забезпечувати повинні обоє батьків. Син навчається на стаціонарі і тому не має можливості сам заробляти і забезпечувати себе до закінчення навчання. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки неофіційно працює, отримує пенсію, тому має дохід. Аліменти відповідач нікому не платить, хронічними і тяжкими хворобами не хворіє, на утриманні у нього немає нікого, тому він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до 23 років на період навчання. 
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь неї, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи від дня подачі заяви і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до 23 років. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
23 лютого 2026 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суд надійшло пояснення, у якому він заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину, яка продовжує навчання. За його інформацією, дитина вчиться в коледжі безкоштовно, онлайн, сидячи вдома. Він не в змозі утримувати свою дитину, а саме надавати аліменти на навчання, оскільки він є інвалідом І групи, проходить три дні на тиждень гемодіаліз у м.Запоріжжі. Йому дуже важко ходити на роботу, де він отримує мінімальну зарплату. В кінці 2025 року він переніс важкий інфаркт. Всі його невеликі кошти ідуть на утримання його здоров`я, на лікування. 
За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5). 
22 січня 2022 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.9).
За відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15 січня 2026 року, наданих виконавчим комітетом Марганецької міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4).
Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» від 14 січня 2026 року №3/26.1, ОСОБА_3 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» за денною формою здобуття освіти на третьому курсі в групі МЕТ 23 1/9, термін навчання з 01 вересня 2023 року до 30 червня 2027 року (а.с.10).
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стаття 200 СК України встановлює, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Верховний Суд в своїй постанові від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17) зазначив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 досяг 18-річного віку, навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Запорізький електротехнічний фаховий коледж Національного університету «Запорізька політехніка» за денною формою здобуття освіти на третьому курсі. Термін закінчення навчання – 30 червня 2027 року. 
Разом з тим, позивачка не повідомила, чи отримує ОСОБА_3 стипендію, чи має інші джерела доходів.
Відповідач подав суду докази неможливості сплати аліментів:
Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , він знаходився у стаціонарі Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради з 16 жовтня 2025 року по 14 листопада 2025 року з діагнозами: гострий трансмуральний інфаркт передньої стінки міокарда, гострий інфаркт міокарда перетинково-бокової стінки лівого шлуночка, гостра лівошлуночкова неостатність, стенозуючий атеросклероз коронарних судин, кальцинуюча хвороба клапанів серця, кардіогенний набряк легень, правобічнийгідроторакс, правобічна пневмонія, хронічна хвороба нирок (а.с.27-37). 
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був оглянутий 05 липня 2024 року, та має першу групу Б інвалідності з 01 липня 2022 року, загальне захворювання, безстроково (а.с.40).
Крім того, ОСОБА_2 отримує безоплатне лікування у вигляді замісної ниркової терапії методом програмного гемодіалізу в режимі 12 год/тиждень на базі структурного підрозділу №2 ТОВ «Нефроцентр» у м.Запоріжжя на основі наявності договору з НСЗУ з 28 січня 2025 року (Консультативний висновок нефролога від 06 січня 2026 року, а.с.42).
Отже, відповідач має тяжкі хвороби серця і нирок, потребує постійного лікування та реабілітації.
Згідно довідки про розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_2 , який знаходиться на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 лютого 2026 року, розмір нарахованої пенсії за період з вересня 2025 року по лютий 2026 року складає 29557,26 гривень (по 4926,21 гривень щомісячно) (а.с.49).
Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачкою не доведено, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги з боку батька, і що відповідач має можливість матеріально забезпечувати повнолітнього сина до закінчення навчання: доказів можливості ОСОБА_2 (з урахуванням стану здоров`я) надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину матеріали позову не містять.
Разом з тим, відповідач довів належними доказами, що у зв`язку з тяжкими хворобами, маючи 1 групу інвалідності безстроково, він є обмежено працездатним, потребує постійного лікування та реабілітації, а тому не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на час навчання, при цьому утримуючи себе та отримуючи належне лікування.
У зв`язку з цим суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В позові відмовити.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .
Третя особа:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 10.04.2026 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна