ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/15751/22 пров. № А/857/30305/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Тучапської Д.Р.,
представника відповідача Білінської Л.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року з питань відстрочення і розстрочення виконання, змін чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, прийняту за наслідками розгляду заяви Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Карп`як О.О.,
час ухвалення рішення – 15:19:04,
місце ухвалення рішення – м. Львів, 
дата складання повного тексту рішення – 07 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у цій справі, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» № 5290 від 19.09.2022 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 19.09.2022 року № 5290 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
02 червня 2025 року Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції подано до Львівського окружного адміністративного суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 380/15751/22. Заява обґрунтована тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року в частині виплати доплати пенсії за період з 01.12.2019 по 28.02.2023 у розмірі 217179,20 грн залишається невиконаним з дати набрання ним законної сили, що в силу чинної редакції статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є самостійною правовою та фактичною підставою для зміни способу та порядку виконання цього рішення суду на стягнення вказаної суми з відповідача.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року заяву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення суду – задоволено. Змінено спосіб виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/15751/22 від 23.12.2022, що 24.01.2023 набрало законної сили, в частині, що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснити ОСОБА_1 виплати пенсії, перерахованої з 01.12.2019 по 28.02.2023 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 19.09.2022 року № 5290 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, що забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, за період з 01.12.2019 по 28.02.2023 в сумі 217179,20 грн.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що починаючи з 19.12.2024 зміна судом першої інстанції способу і порядку виконання судового рішення щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат на стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат прямо передбачена законом за умови, що цей суб`єкт владних повноважень не виконує судового рішення протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили. Оскільки ГУ ПФУ у Львівській області, визначивши розмір заборгованості по пенсії перед стягувачем, не виконало рішення суду щодо виплати перерахованої пенсії в строк, що значно перевищує два місяці, то за таких обставин існує чітка підстава для прийняття рішення про зміну способу виконання рішення суду на стягнення заборгованості по пенсії з суб`єкта владних повноважень. 
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про зміну способу і порядку виконання рішення суду. Зокрема, зазначає, що рішення суду виконано - обчислено, перераховано та здійснено виплату пенсії з 01.03.2023 відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у справі № 380/15751/22. Вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виконані усі, в межах його компетенції дії, спрямовані на виконання рішення суду від 23.12.2022 у справі № 380/15751/22, а саме – перераховано пенсію з 01.03.2023, яка виплачується та здійснено нарахування доплати до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 217179,20 грн, яка буде виплачена після виділення коштів із Державного бюджету України. Стверджує, що при застосуванні статті 378 КАС України щодо рішення зобов`язального характеру неприпустимо встановлювати конкретну суму стягнення, оскільки це змінить його суть.
Представником Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що станом на сьогодні рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/15751/22 від 23.12.2022 залишається невиконаним, а єдиним ефективним механізмом захисту прав стягувача є зміна способу виконання судового рішення.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що на виконання погашення заборгованості за судовим рішенням у справі №380/15751/22 відповідно до вимог Порядку № 821 виплачено позивачу кошти в розмірі 9444,00 грн, що унеможливлює застосування статті 378 КАС України.
В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, в своїх поясненнях покликалась на доводи в ній викладені.
Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) не перешкоджає розгляду справи.
Протокольною ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну сторони відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, додаткових поснень представника відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у цій справі позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» № 5290 від 19.09.2022 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 19.09.2022 року № 5290 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Вказане рішення набрало законної сили 24.01.2023, на його примусове виконання суд видав виконавчі листи.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання судового рішення у справі № 380/15751/22 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 19.09.2022 року № 5290 про розмір грошового забезпечення. Станом на 01 березня 2023 року розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становив 11422,30 грн., в т. ч.: основний розмір пенсії 10019,56 грн.; індексація ОСНП 2022 (10019,56 *0,140) 1402,74 грн. Доплата на виконання судового рішення за грудень 2019 - лютий 2023 становить 217179,20 грн. Враховуючи відсутність бюджетних асигнувань на виплату заборгованості перед позивачем , а також масовий характер рішень судів, за якими ГУ ПФУ є боржником по виплаті пенсій, призначених на підставі Закону №2262, ГУ ПФУ обліковує заборгованість по доплаті пенсії позивача за рішенням суду у справі №380/15751/22 обліковується в одній із підсистем інтегрованої комплексної інформаційної системи діловодства ГУ ПФУ в черзі, що формується за датою набрання рішенням суду законної сили. Щороку внаслідок виділення певних сум коштів з державного бюджету для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів заборгованість перед пенсіонерами поступово погашається; станом на дату розгляду цієї заяви ГУ ПФУ виплатило заборгованість по рішеннях, які набрали законної сили по 19.11.2020, а рішення стягувача набрало законної сили 24.01.2023.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача на користь позивача доплати до пенсії, що забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, за період з 01.12.2019 по 28.02.2023 в сумі 217179,20 грн.
Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача – суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Положенням частини першої статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, – за її межами.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Водночас, з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року № 4094-IX (далі – Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.».
Ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.
Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Як зазначено у пояснювальній записці до проєкту Закону №4094-ІХ (https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/1861803 ) він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№40450/04)/Бурмич (№46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схвалену розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №1218-р.
Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
Зміни до частини третьої статті 378 КАС України, внесені Законом №4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що прийняттям Закону № 4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 КАС України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.
Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.
Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України.
Із матеріалів справи слідує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у цій справі позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» № 5290 від 19.09.2022 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 19.09.2022 року № 5290 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Вказане рішення набрало законної сили 24.01.2023, на його примусове виконання суд видав виконавчі листи.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання судового рішення у справі № 380/15751/22 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 19.09.2022 року № 5290 про розмір грошового забезпечення. Станом на 01 березня 2023 року розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становив 11422,30 грн., в т. ч.: основний розмір пенсії 10019,56 грн.; індексація ОСНП 2022 (10019,56 *0,140) 1402,74 грн. Доплата на виконання судового рішення за грудень 2019 - лютий 2023 становить 217179,20 грн.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконало рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії позивача з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 19.09.2022 року № 5290 про розмір грошового забезпечення
Однак, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 380/15751/22, яке набрало законної сили 24.01.2023, на час подання заяви про зміну способу виконання судового рішення відповідачем не виконано в повному обсязі, оскільки позивачу не виплачено суму доплати за період з 01.12.2019 по 28.02.2023 в сумі 217179,20 грн.
Застосовуючи абзац другий частини третьої статті 378 КАС України, суд першої інстанції правильно встановив, що оскільки рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, не було виконане протягом двох місяців у частині виплати грошових коштів, процесуальний закон передбачає можливість зміни способу виконання із зобов`язання вчинити дії (перерахувати та виплатити) на стягнення конкретної нарахованої суми (217179,20 грн) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2025 року у справі № 380/7706/22, яка враховується судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї апеляційної скарги.
У свою чергу, зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 217179,20 грн є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем. 
Посилання скаржника на те, що після прийняття оскаржуваної ухвали на виконання погашення заборгованості за судовим рішенням у справі № 380/15751/22 виплачено позивачу кошти в розмірі 9444,00 грн, що унеможливлює застосування статті 378 КАС України, не можуть братись судом до уваги, оскільки вказані обставини не існували під час розгляду судом першої інстанції заяви про зміну способу виконання рішення. Крім того, вказані доводи не підтверджують виконання в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 380/15751/22.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача на користь позивача доплати до пенсії, що забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, за період з 01.12.2019 по 28.02.2023 в сумі 217179,20 грн.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року з питань відстрочення і розстрочення виконання, змін чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі № 380/15751/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. Я. Качмар