ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	м. Львів	Справа № 907/504/25	

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді Кравчук Н.М.
суддів Зварич О.В.
Скрипчук О.С. 
секретар судового засідання Копець Х.А.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Фозекоша Адальберта Адальбетровича від 10.11.2025(вх..№ЗАГС 01-05/3309/25 від 12.11.2025)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2025 (повний текст рішення складено 13.11.2025, суддя Л.І. Пригара)
у справі № 907/504/25
за позовом: Берегівської окружної прокуратури, м. Берегове в інтересах держави
в особі Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, смт. Вилок Берегівського району Закарпатської області
до відповідача: Кнауз Ольги Юріївни (надалі Кнауз О.Ю.), м. Мукачево, Закарпатської області
з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізичної особи – підприємця Фозекоша Адальберта Адальбертовича (надалі ФОП Фозекош А.А.), с.Шаланки, Берегівського району Закарпатської області
про: - розірвання договору оренди приміщення №16 від 01.09.2011, укладеного між Шаланківською сільською радою та ФОП Кнауз О.Ю.;
- стягнення 41 652 грн заборгованості зі сплати орендної плати;
- зобов`язання повернути Вилоцькій селищній раді Берегівського району Закарпатської області нежитлове приміщення площею 231,4 м2, розташоване за адресою: вул. Миру, 4, с. Шаланки,

з участю представників:
від прокуратури: Мельничук О.І.;
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився; 
від третьої особи (в режимі відеоконференції): Фозекош А.А.

ВСТАНОВИВ:
Берегівська окружна прокуратура звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області до Кнауз Ольги Юріївни про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Вилоцької селищної ради №16 від 01.09.2011, укладеного між Шаланківською сільською радою та Фізичною особою-підприємцем Кнауз Ольгою Юріївною; стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна № 16 від 01.09.2011 в розмірі 41 652,00 грн та зобов`язання повернути Вилоцькій селищній раді Берегівського району Закарпатської області нежитлове приміщення площею 231,4 м2, розташоване за адресою: вул. Миру, 4, с.Шаланки.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між Шаланківською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області (Орендодавець), правонаступником якої є Вилоцька селищна рада та Фізичною особою – підприємцем Кнауз Ольгою Юріївною договору оренди приміщення №16 від 01.09.2011 в частині взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів за користування комунальним майном. Водночас, з посиланням на п. 5.2 договору оренди приміщення №16 від 01.09.2011 та обставину систематичної несплати відповідачем сум орендних платежів за користування об`єктом оренди, прокурор вказує на наявність підстав для дострокового розірвання вищевказаного договору та зобов`язання Кнауз О.Ю. повернути орендоване майно. Також прокурор зазначає, що при укладенні договору оренди приміщення №16 від 01.09.2011 Шаланківська сільська рада (в подальшому Вилоцька селищна рада) розраховувала на поповнення місцевого бюджету шляхом отримання плати за оренду приміщення, однак, користування ФОП Кнауз О.Ю. комунальним майном без сплати орендної плати завдає значної шкоди інтересам держави у вигляді ненадходжень коштів до місцевого бюджету Вилоцької територіальної громади. 
Підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку зазначається бездіяльність Вилоцької селищної ради щодо звернення до суду з позовом про стягнення 41 652,00 грн. заборгованості по сплаті орендної плати, розірвання договору та повернення орендованого майна, що свідчить про нездійснення цим органом захисту інтересів територіальної громади у сфері захисту права комунальної власності, які у даному випадку збігаються з інтересами держави, що має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень та підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з даним позовом до суду.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.05.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фізичну особу – підприємця Фозекоша Адальберта Адальбертовича.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2025 у справі №907/504/25 (суддя Л.І. Пригара) відмовлено у задоволенні заяви представника Фізичної особи – підприємця Фозекоша Адальберта Адальбертовича про залишення позовної заяви у даній справі без розгляду. Позов задоволено частково. Розірвано договір оренди приміщення №16 від 01.09.2011, укладений між Шаланківською сільською радою та Фізичною особою-підприємцем Кнауз Ольгою Юріївною. Зобов`язано Кнауз Ольгу Юріївну повернути Вилоцькій селищній раді Берегівського району Закарпатської області нежитлове приміщення площею 231,4 м2, розташоване за адресою: вул. Миру, 4, с.Шаланки, Виноградівський район, Закарпатська область. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення суми 41 652,00 грн. заборгованості по сплаті орендної плати закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору. Стягнуто з Кнауз Ольги Юріївни на користь Закарпатської обласної прокуратури суму 9 084,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
При ухваленні рішення судом встановлено, що Орендарем в порушення умов договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011, неналежно виконувалися взяті на себе зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за користування орендованим приміщенням у період з 01.03.2022 по 01.03.2025, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед позивачем, яка на момент подання до суду позову становила 41 652,00 грн. Водночас, в процесі розгляду справи відповідачем здійснено сплату вказаної суми заборгованості, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено платіжну квитанцію №TS206856 від 11.08.2025. Відтак, суд закрив провадження у справі в частині стягнення 41 652,00 грн заборгованості зі сплати орендної плати в порядку п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору. При цьому суд зазначив, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).
Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави, суд врахував, що, звертаючись із даним позовом прокурор обґрунтував порушення інтересів держави, яке полягає у систематичному ненадходженні до місцевого бюджету коштів за використання нежитлового приміщення комунальної власності, що в умовах їх дефіциту суттєво порушує економічні інтереси держави, призводить до невиконання соціальних та економічних програм, до невиконання дохідної частини бюджету. Відтак, констатував правомірність та обґрунтованість звернення прокурора в інтересах держави в особі Вилоцької селищної ради з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Фізична особа – підприємець Фозекош Адальберт Адальбетрович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2025 у справі № 907/504/25 в частині задоволення позову про розірвання договору оренди приміщення № 16 від 01.09.2011 та зобов`язання повернути Вилоцькій селищній раді нежитлове приміщення площею 231,4 м2 за адресою: вул. Миру, 4, с. Шаланки, Виноградівський район, Закарпатська область та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В решті рішення місцевого господарського суду від 21.10.2025 у даній справі залишити без змін.
Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованими, прийнятими при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. На переконання скаржника прокурор не мав правових підстав для подання даного позову. Покликається на недотримання прокурором вимог ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, оскільки останній мав до подання позову звернутись до селищної ради для надання можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме, подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 17.03.2025 селищна рада повідомила прокурора про наявність спору, а вже 18.03.2025 прокурор підписав повідомлення, яким інформував селищну раду про прийняте ним рішення щодо подання позову до суду та 19.03.2025 звернувся з відповідним позовом до суду. Отже, вимоги ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” не дотримано, оскільки прокурор не надав строку для подачі позову селищній раді, в результаті чого реалізував свої права без належних правових підстав. Також скаржник наголошує, що матеріали даної справи не містять жодного доказу, який може підтвердити відсутність у селищної ради бюджетних асигнувань на сплату судового збору чи відмову суду у задоволенні клопотання Вилоцької селищної ради про звільнення, зменшення чи відстрочку сплати судового збору при самостійному зверненні останньої з позовом до суду. Позивачем визначено невірний суб`єктний склад сторін. Скаржник зазначає, що до позовної заяви додано нечитабельну копію договору оренди №16 від 01.09.2011, з якої неможливо встановити сторони та умови договору. Відсутня додаткова угода до договору оренди №16-4 від 01.09.2017, якою ймовірно змінено умови такого договору оренди. При цьому, зауважує, що у ФОП Фозекуша А.А. в розпорядженні відсутній договір оренди №16 від 01.09.2011. Окрім того, позивачем до позовної заяви не долучено належних доказів, які підтверджують належність спірного майна позивачу; відсутні докази належного повідомлення сторін про зміну Орендодавця та реквізитів для сплати орендної плати.
Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, а оскаржуване рішення суду першої інстанції законним. Зокрема, зазначає, що підставою звернення до суду з даним позовом є виявлення Берегівською окружною прокуратурою факту невиконання Кнауз О.Ю. умов договору оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади смт. Вилок та неналежне здійснення повноважень захисту інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування. Вилоцька селищна рада Берегівського району Закарпатської області, як власник нерухомого майна, що належить до комунальної власності, не вжила заходів щодо стягнення орендної плати за його користування та не звернулась до суду з позовом про стягнення відповідної заборгованості. Берегівською окружною прокуратурою повідомлено Вилоцьку селищну раду про звернення до суду з даним позовом в її інтересах листом від 18.03.2025. Зауважує, що посилання скаржника на відсутність оригіналу договору додатково підтверджує незаконність використання відповідачем та третьою особою спірного нерухомого майна. Згідно з рахунком фактурою, Вилоцькою селищною радою нараховано Кнауз Ользі Юріївні орендну плату за договором оренди №16 від 01.09.2011 в розмірі 57 850,00 грн., яка Орендарем не сплачена. Довідкою фінансового відділу Вилоцької селищної ради №27 від 06.03.2025 підтверджується, що від Кнауз Ольги Юріївни не було надходжень до місцевого бюджету за оренду комунального майна. Отже, внаслідок систематичної несплати Кнауз О.Ю. орендної плати за користування комунальним майном, останньою допущено перед Вилоцькою селищною радою заборгованість у сумі 41 652,00 грн., яка в ході судового розгляду відповідачем сплачена. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду – залишити без змін.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, необгрунтованою, доводи скаржника грунтуються на помилковому тлумаченні норм права та фактичних обставин даної справи. Зокрема, зазначає, що позов пред`явлено до Кнауз Ольги Юріївни, яка є стороною договору про оренду приміщення № 16 від 01.09.2011 та неналежно виконує свої зобов`язання за ним, тобто позов подано до особи, яка допустила порушення права Вилоцької територіальної громади на своєчасне та повне одержання орендної плати за використання майна комунальної власності - Шаланківського сільського будинку культури площею 231,4 кв.м за адресою: с. Шаланки, вул. Миру, 4. Щодо аргументів скаржника про відсутність оригіналу договору про оренду приміщення № 16 від 01.09.2011, позивач зауважує, що з листа Відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області № 25225-2025 від 26.02.2025 (158128) вбачається, що при здійсненні перевірки заяви селищної ради з виїздом на місце, дільничний офіцер поліції отримав саме від ФОП Фозекош А. А. копію договору про оренду приміщення № 16 від 01.09.2011. Тобто, джерелом походження копії цього доказу є саме третя особа ФОП Фозекош А.А. Просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідач не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні представник третьої особи (скаржника) підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.
Прокурор в судовому засіданні просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу – без задоволення. 
Позивач та відповідач не делегували уповноважених представників в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно з положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Враховуючи практику Верховного Суду та Європейського Суду з прав людини з даного питання, й те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників позивача та відповідача у справі.
Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення прокурора та третьої особи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.
Рішенням Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області № 95 від 25.07.2011 «Про надання в оренду нежитлового приміщення СБК с.Шаланки» вирішено надати в оренду Кнауз Ользі Юріївні нежитлове приміщення СБК, площею 231,4 кв.м, що знаходиться за адресою: с. Шаланки, вул. Миру, будинок 4, до 01.09.2013 на умовах погодження орендної плати за передане в оренду приміщення в розмірі 1 157,00 грн. Плата перераховується Орендарем не пізніше 20 числа місяця наступного за оплачуваним. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. 
01.09.2011 між Шаланківською сільською радою Виноградівського району (Орендодавець) та Фізичною особою – підприємцем Кнауз Ольгою Юріївною (Орендар) було укладено договір про оренду приміщення №16, згідно з яким Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення по вул. Миру, будинок 4 в селі Шаланки, площею 231,4 кв.м, а Орендар зобов`язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно Орендодавцю в належному стані. Приміщення, що надається в оренду, належить Орендодавцеві. (п.п. 1.1, 1.2 договору).
Відповідно до п.п. 1.3, 1.3.1 договору приміщення надається для користування Орендарем у підприємницькій діяльності. Орендар самостійно визначає напрями використання орендованого приміщення.
Підпунктами 2.1.1, 2.1.5, 2.1.7 пункту 2.1 договору сторони погодили, що Орендар зобов`язується використовувати орендоване майно згідно з призначенням, зазначеним у п. 1.3. Своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату не пізніше 20 числа поточного місяця за наступний місяць. Після припинення договору повернути орендоване майно Орендодавцеві в належному стані.
За умовами підпункту 2.3.2 пункту 2.3 договору Орендар має право без узгодження з Орендодавцем передати орендоване приміщення (його частину) в суборенду іншим особам.
Орендар за користування орендованим майном сплачує орендну плату. Розмір орендної плати становить 1 157,00 грн. на місяць. Орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності Орендаря щомісячно 20 числа місяця наступного за звітним. Орендна плата за кожний наступний місяць сплачується з урахуванням індексації за наступний місяць (підп. 3.1.1 п. 3.1, п. 3.1, 3.2, 3.3 договору). 
Згідно з п.п. 5.2, 5.4 договору договір може бути достроково розірваний за ініціативою Орендодавця, якщо Орендар не сплачує орендну плату більше трьох місяців підряд. При припиненні договору Орендар зобов`язується протягом одного місяця передати Орендодавцеві орендоване майно в належному стані.
Договір вступає в силу з дня підписання і діє до 01.09.2013. Якщо за три місяці до спливу строку оренди жодна із сторін письмово не заявила про небажання продовжувати договір, договір вважається продовженим та тих самих умовах і на той самий строк (п.п. 6.1, 6.2 договору).
Рішенням Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області №181 від 05.02.2018 «Про надання дозволу на передачу в суборенду комунального майна» надано дозвіл на передачу в суборенду приміщення сільського будинку культури по вул. Миру, 4 в селі Шаланки, площею 231,4 кв.м Приватному підприємцю Фозекош Адальберту Адальбертовичу.
12.02.2018 між Фізичною особою – підприємцем Кнауз Ольгою Юріївною (Орендар) та Фізичною особою – підприємцем Фозекош Адальбертом Адальбертовичем (Суборендар) укладено договір суборенди. За умовами розділу 1 договору Орендар передає, а Суборендар бере у тимчасове володіння та користування приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Площа приміщення складає 231,4 кв.м. Майно, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні Орендаря у відповідності до договору оренди №16 від 01.09.2011 та додаткової угоди №16-4 від 11.09.2017 між Орендарем та Шаланківською сільською радою (Орендодавець).
Цей договір припиняє свою дію у випадку розірвання договору оренди між Орендарем та Орендодавцем №16-4 від 01.09.2017 з будь – якої підстави. У цьому випадку Суборендар має право вимагати від Орендаря відшкодування збитків, завданих достроковим припиненням договору. Цей договір не змінює умов договору оренди № 16 від 01.09.2011 та додаткової угоди № 16-4 від 01.09.2017 між Орендарем та Орендодавцем (п.п. 6.2, 7.3 договору суборенди).
На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №712-р від 12.06.2020 “Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області” затверджено утворення Вилоцької об`єднаної територіальної громади, до якої включено Шаланківську територіальну громаду, у зв`язку з чим, Вилоцька селищна рада, як виборний орган однойменної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків Шаланківської сільської ради. Зі змісту передавального акта від 23.05.2024 та додатків до передавального акта вбачається, що спірне орендоване приміщення перейшло у розпорядження позивача. 
Згідно з рахунком-фактурою Вилоцькою селищною радою нараховано Кнауз Ользі Юріївні орендну плату за договором оренди № 16 від 01.09.2011 в розмірі 57 850,00 грн.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011 в частині своєчасного внесення орендних платежів на рахунок Вилоцької селищної ради на адресу відповідача надіслано рахунок-фактуру з нарахованою заборгованістю з орендної плати, який відповідачем залишено без реагування. 
З листа фінансового відділу Вилоцької селищної ради № 27 від 06.03.2025 вбачається, що за результатами фактичних надходжень по контрагенту – ФОП Кнауз О.Ю. виявлено відсутність орендної плати.
Підставою звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Вилоцької селищної ради з даним позовом стало невиконання відповідачем умов договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011 в частині своєчасної та повної сплати орендної плати за період із 01.03.2022 по 01.03.2025, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 41 652,00 грн.
Крім того, із посиланням на п. 5.2, 5.4 договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011 та обставину тривалої і систематичної (більше трьох місяців) несплати відповідачем сум орендних платежів за користування об`єктом оренди, прокурор вказує на наявність підстав для дострокового розірвання вищевказаного договору та зобов`язання Кнауз О.Ю. повернути орендоване майно у комунальну власність.
При ухваленні постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Як встановлено судом, 01.09.2011 між Шаланківською сільською радою Виноградівського району (Орендодавець) та Фізичною особою – підприємцем Кнауз Ольгою Юріївною (Орендар) було укладено договір про оренду приміщення №16. За цим договором Орендодавець зобов`язувався передати Орендареві в строкове платне користування нежитлове приміщення по вул. Миру, будинок 4 в селі Шаланки, площею 231,4 кв.м, а Орендар зобов`язувався прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно Орендодавцю в належному стані. Приміщення, що надається в оренду, належить Орендодавцеві.
У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України “Про оренду державного та комунального майна”.
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст.762 ЦК України).
Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Проаналізувавши зміст укладеного між позивачем та відповідачкою договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий за своєю правовою природою є договором оренди майна, що належить до комунальної власності.
Частиною 1 статті 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (в редакції, чинній на момент укладення договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011) визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 названого Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.
Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що Орендарем в порушення умов договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011 неналежно виконувалися взяті на себе зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за користування орендованим приміщенням у період з 01.03.2022 по 01.03.2025 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, яка на момент подання до суду позову у даній справі становила 41 652,00 грн.
Водночас, в ході розгляду справи судом першої інстанції відповідач (Орендар) здійснив сплату заборгованості по орендних платежах, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №TS206856 від 11.08.2025 про сплату суми в розмірі 41 652,00 грн. (т. 1, а.с. 146).
З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає підставним та обгрунтованим висновок місцевого господарського суду про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про стягнення суми 41 652,00 грн. заборгованості зі сплати орендної плати в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Щодо вимог прокурора про розірвання договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011 та зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди в комунальну власність, колегія суддів враховує таке.
Згідно з ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
За приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Згідно з правовими висновками, наведених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 у справі №918/391/23 у контексті частини другої статті 651 Цивільного кодексу України систематична несплата може підтверджувати ненадійність контрагента і те, що кредитор не може бути впевнений у належному виконанні договору в майбутньому, і такий висновок не спростовується подальшим погашенням заборгованості (пункт 102 постанови).
Тобто, сплата орендарем заборгованості з орендної плати має правове значення, якщо до моменту сплати заборгованості орендодавець звернувся з позовом про стягнення такої заборгованості. Водночас подальше погашення заборгованості - невчасно сплаченої орендної плати не спростовує факту несплати орендарем орендної плати та не впливає на можливість пред`явлення і задоволення судом позову про розірвання договору (п. 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №918/391/23).
Частиною 1 статті 782 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.
При цьому, право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.
Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (в редакції, чинній на момент укладення договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011) договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.
З системного аналізу вищенаведених правових норм слідує, що договір оренди комунального майна може бути за рішенням суду достроково розірваний у випадку істотного порушення умов договору другою стороною.
Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) (аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 21.12.2022 у справі №925/421/21 та від 04.02.2025 у справі №916/3679/23). 
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №924/617/22, підставою для розірвання договору є систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання). При цьому сам факт систематичного порушення договору оренди щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частинами 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Як зазначалось вище, пунктом 5.2 договору про оренду приміщення № 16 від 01.09.2011 сторони погодили, що договір може бути достроково розірваний за ініціативою Орендодавця, якщо Орендар не сплачує орендну плату більше трьох місяців підряд.
Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що Орендар систематично протягом тривалого періоду не сплачував належні орендні платежі у розмірі та у строк, що визначені за договором оренди, тим самим допустивши виникнення заборгованості перед позивачем в розмірі 41 652,00 грн. (що сумарно є більшою, ніж плата за користування об`єктом оренди за 3 місяці), що є суттєвим порушенням умов договору в розумінні статті 610, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, одним із наслідків якого, згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, законодавець визначає розірвання договору.
З врахуванням наведених норм права, умов передбачених договором та фактичних обставин даної справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про розірвання договору про оренду приміщення № 16 від 01.09.2011.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 785 Цивільного Кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (в редакції чинній на момент укладення договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011), у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.
Пунктом 5.4 договору про оренду приміщення № 16 від 01.09.2011 передбачено, що при припиненні договору Орендар зобов`язується протягом одного місяця передати Орендодавцеві орендоване майно в належному стані.
Відтак, враховуючи встановлені судом підстави для розірвання спірного договору оренди, укладеного між Шаланківською сільською радою, правонаступником якої є Вилоцька селищна рада, та ФОП Кнауз О.Ю., заявлена прокурором вимога про зобов`язання відповідача (Орендаря) повернути Вилоцькій селищній раді Берегівського району Закарпатської області нежитлове приміщення площею 231,4 м2, розташоване за адресою: вул. Миру, 4, с. Шаланки є підставною та правомірно задоволена судом першої інстанції.
Колегія суддів критично оцінює покликання скаржника на недотримання прокурором вимог ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” при зверненні з даним позовом до суду, враховуючи таке.
Матеріалами справи підтверджено, що Вилоцька селищна рада 17.03.2025 звернулася з листом № 02-10/501 до Берегівської окружної прокуратури, в якому повідомила про виявлені порушення інтересів держави та клопотала про пред`явлення позову прокуратурою в інтересах держави в особі Вилоцької селищної ради. У листі Вилоцька селищна рада підтвердила факт порушення ФОП Кнауз О.Ю. взятих на себе зобов`язань за договором оренди приміщення №16 від 01.09.2011 та наявність в останньої заборгованості по сплаті орендної плати за період з 01.01.2021 по 28.02.2025 в сумі 57 850,00 грн. Разом з тим повідомила, що селищна рада не пред`являла та не має наміру пред`являти до суду відповідного позову про стягнення заборгованості та розірвання вказаного договору оренди, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору (т. 1, а.с. 36-37).
При цьому колегія суддів враховує той факт, що позивачу було відомо про невиконання відповідачем умов договору про оренду приміщення №16 від 01.09.2011 протягом тривалого часу, адже заборгованість виникла ще з 01.01.2021, тобто більше ніж за чотири роки до звернення прокурора з позовом до суду, і протягом цього часу позивачем не вжито відповідних заходів для захисту та поновлення порушених інтересів держави. 
З метою реалізації вимог абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” Берегівська окружна прокуратура листом №07.50-101-2125-25/1285ВИХ-25 від 18.03.2025 повідомила позивача щодо прийнятого рішення про звернення до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Вилоцької селищної ради до Кнауз Ольги Юріївни про розірвання договору оренди приміщення №16 від 01.09.2011, стягнення 41 652,00 грн заборгованості зі сплати орендної плати та зобов`язання повернути Вилоцькій селищній раді Берегівського району Закарпатської області об`єкт оренди.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість звернення прокурора в інтересах держави в особі Вилоцької селищної ради з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.
Твердження скаржника про те, що позивач визначив невірний суб`єктний склад сторін спору не заслуговує на увагу, оскільки позов пред`явлено до Кнауз Ольги Юріївни, яка є стороною договору про оренду приміщення № 16 від 01.09.2011 та неналежно виконувала свої зобов`язання за ним, тобто, позов подано до особи, яка допустила порушення права Вилоцької територіальної громади на своєчасне та повне одержання орендної плати за використання майна комунальної власності - Шаланківського сільського будинку культури площею 231,4 кв.м за адресою: с. Шаланки, вул. Миру, 4.
При цьому аргументи скаржника, які зводяться до невизнання позовних вимог через дефекти копії спірного договору оренди, а саме нечитабельну копію договору оренди №16 від 01.09.2011, та неповідомлення про зміну особи орендодавця, без заперечення ним факту укладення договору оренди та його дійсності, без доведення факту належного виконання відповідачем умов договору оренди не спростовують висновків суду щодо задоволення позовних вимог у даній справі.
Отже, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2025 у справі № 907/504/25.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Відповідно до ч.ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд 
у х в а л и в:
1. Апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Фозекоша Адальберта Адальбетровича залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2025 у справі №907/504/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником. 
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.
5. Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді О.В. Зварич

О.С. Скрипчук