Справа № 766/14484/25
н/п 2/766/3943/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
07.04.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шестакової Я.В.
за участі секретаря Сивкович О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзен Агро» про визнання припинененими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :
Представник позивача у вересні 2025 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзен Агро», у якому просить визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та відповідачем, а також зобов`язати виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про бухгалтера ТОВ «Кайзен Агро» ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 25 липня 2015 року наказом директора ТОВ «Кайзен Агро» № 25/07 була прийнята на роботу до вказаного товариства на посаду бухгалтера, де працювала до початку повномасштабних бойових дій та окупації м. Херсона. З лютого 2022 року відповідач припинив свою діяльність та виплату заробітної плати позивачу. На теперішній час місцезнаходження підприємства та його керівництва позивачу не відоме, зв`язок із відповідачем відсутній. Представник позивача зазначає, що позивач зверталася до відповідача із заявами про звільнення за зареєстрованою юридичною адресою, однак такі звернення залишилися без розгляду та отримання, а листи повернулися без вручення адресату. У зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків, позивач позбавлена можливості розірвати трудовий договір у встановленому законом порядку та реалізувати своє право на працю, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.09.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Від сторін заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило.
Позивач та її представник позивача, в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Згідно з п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, уразі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кайзен Агро» знаходиться за адресою: 73000, м. Херсон, вул. Петренка, буд. 18, кімн. 202.
Оскільки відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, судом здійснювалось повідомлення останнього про дату, час і місце проведення судових засідань шляхом направлення судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на вказану адресу місцезнаходження відповідача, однак поштове повідомлення було повернуто до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за зазначеною адресою.
Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 83 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що Рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена.
Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача розглядає справу в заочному порядку.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
25.07.2015 року ОСОБА_1 прийнято на посаду бухгалтера ТОВ «Кайзер Агро», що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці серії НОМЕР_2 .
23.07.2025 року ОСОБА_1 направила на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзер Агро» заяву про звільнення з посади від 20.07.2025 року, з описом-вкладення до поштового відправлення № 7300300700208..
Згідно відбитку поштового штемпеля від 06.08.2025 року поштове відправлення № 7300300700208 повертається на адресу відправника за закінченням строку зберігання.
18.08.2025 року ОСОБА_1 повторно направила на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзер Агро» заяву про звільнення з посади.
Відомості про вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайзер Агро» дій щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі її заяв від 20.07.2025 року та 18.08.2025 року відсутні.
Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням цієї норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07.07.2004 у справі № 1-14/2004, від 16.10.2007 у справі № 1- 16/2007 та від 29.01.2008 у справі № 1-5/2008 зауважив, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю розглядається як природна потреба людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Стаття 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.
Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).
Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (ст. 1 КЗпП України).
Згідно з ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст. 38 КЗпП України).
Частиною першою ст. 38 КЗпП України встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання: переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною-до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Частина 1 ст. 47 КЗпП України передбачає обов`язок роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (ст. 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Указом Президента України від 24.04.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і до теперішнього часу.
15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-ІХ.
Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-ІХ від 15.03.2022 визначено крім іншого - особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (ч. 1 ст. 1).
За змістом частини третьої цієї статті у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.
Стаття 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлює особливості розірвання трудового договору з ініціативи працівника, а саме у зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника, який може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури).
Отже, у зв`язку із веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство та через загрозу для життя й здоров`я працівник може розірвати трудовий договір за власною ініціативою без двотижневого строку попередження, як це передбачено статтею 38 КЗпП.
Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що позивач належним чином, у визначеному законом порядку повідомила відповідача про намір розірвати трудовий договір, припинивши трудові відносини та звільнитися з роботи за власним бажанням.
Проте, керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзер Агро», на якому працювала ОСОБА_1 , проігнорувало її повідомлення про бажання звільнитися і не розглянуло по суті заяву про звільнення, не вчинило передбачених чинним законодавство дій про надання інформації про звільнення позивача до відповідного підприємства.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, позивач, на виконання вимог КЗпП України, подавала відповідачу відповідну заяву, а відповідач своїх обов`язків щодо оформлення розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю, не виконав, у зв`язку з чим позивач не може реалізувати своє право, зокрема право на працю, на оплату праці, здійснення обов`язкових соціальних внесків, тому вимога позивача щодо визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайзен Агро» з 01 вересні 2025 року у зв`язку зі звільненням із займаної посади бухгалтера на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, є обґрунтованою та законною.
Враховуючи конкретні обставини вказаної справи та факт порушення права ОСОБА_1 на розірвання трудового договору, обраний нею спосіб захисту направлений на відновлення її трудових прав, гарантованих Конституцією України.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.05.2019 у справі № 757/61865/16-ц.
Також, у своєму рішенні №201/1384/16-ц від 25.11.2019 року Верховний Суд України визначив, що ефективним і таким, що не суперечить закону є спосіб захисту, як припинення трудових відносин на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Щодо вимоги про зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про бухгалтера ТОВ «Кайзен Агро» ОСОБА_1 суд зазначає наступне.
Згідно Відповіді № 2416768 від 04.03.2026 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзен Агро» (Код ЄДРПОУ: 37049408), у вказаному реєстрі наявні відомості щодо керівника юридичної особи – ОСОБА_2 , перелік засновників (учасників) юридичної особи та кінцевих бенефіціарних власників – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
При цьому, відомості щодо бухгалтера ТОВ «Кайзен Агро», зокрема ОСОБА_1 , у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.
Отже, у цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів справи та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вбачається наявності запису щодо бухгалтера ТОВ «Кайзен Агро» ОСОБА_1 . Відповідно, відсутній і предмет для виключення такого запису з реєстру, що виключає можливість задоволення заявленої вимоги.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві є достовірними, підтверджені належними письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзер Агро» підлягають задоволенню в частині визнання припиненими трудових відносин.
Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно частини 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог : у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки позивачем при поданні позовної заяви не було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за звернення до суду із вимогою майнового характеру, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзер Агро» про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково. 
Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайзер Агро» з 01.09.2025 року на підставі частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю України.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайзер Агро» на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Найменування сторін :
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кайзен Агро», юридична адреса: 73003, Херсонська обл., м. Херсон, вул.. Михайлівська (попередня назва – Петренко), буд. 18, кімн. 202. ЄДРПОУ: 37049408.

Повний текст рішення складено 07.04.2026 року

Суддя	Я. В. Шестакова