ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 р.	Справа № 520/3530/2020	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 р. (постановлену суддею Спірідоновим М.О.) в справі № 520/3530/2020 за заявою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі № 520/3530/2020 
за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до  ОСОБА_1   
про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2025 р. Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просив поновити Харківському національному університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 520/3530/2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 69103,17 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання.
В обґрунтування вищевказаної заяви, позивачем зазначено наступні підстави: Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, запроваджено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час. Університет входить до складу Збройних Сил України та залучений до складу сил та засобів оборони міста Харкова, та починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року до теперішнього часу, здійснює передбачені Законом України “Про правовий режим воєнного стану”, заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, а також приймає безпосередню участь у бойових діях із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Через перебої в роботі мережі Інтернет, у зв`язку з систематичним відключенням електроенергії та періодичними обстрілами міста, розосередженням особового складу Університету, організаційно-технічні передумови для проведення аудиту та звірки між юридичною та фінансово-економічною службами Університету (за результатами яких було виявлено обставину відсутності оригіналу виконавчого листа у справі №520/3530/2020), з`явилися лише на теперішній час.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 р. відмовлено у задоволенні заяви Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з адміністративної справи за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 .
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: Закону України «Про виконавче провадження», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому – КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 р. по справі № 520/3530/2020, яке набрало законної сили 07.08.2020 р., адміністративний позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 69103,17 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання.
21.08.2020 р. виконавчий лист по справі № 520/3530/2020 видано позивачу, який в спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень.
Згідно з Актом від 24.02.2022 р. № 2 «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду», в умовах існування явної загрози захоплення документів противником під час наступу військ російської федерації судові рішення, документи щодо стягнення за рішенням судів, постанови ДВС, виконавчі листи, отримані Університетом станом на 24.02.2022 р. (рядок 1559) разом зі значною кількістю інших документів (загалом 4588 справ) знищено шляхом спалення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 1 ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи в електронній формі викладаються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та підписуються електронним підписом судді (у разі колегіального розгляду - електронними підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
Відповідно до ч. 1 ст. 376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження).
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує що виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Тобто, позивачем, який у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, виконавчий лист в справі № 520/3530/2020 повинен бути пред`явлений до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 р. в справі № 520/3530/2020, тобто до 08.11.2020 р. 
Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин його пропуску. При цьому поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Позивачем підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вказано введення воєнного стану на території України, наявні перебої в роботі мережі Інтернет, у зв`язку з систематичним відключенням електроенергії та періодичними обстрілами міста, розосередженням особового складу Університету, організаційно-технічні передумови для проведення аудиту та звірки між юридичною та фінансово-економічною службами Університету, у зв`язку з чим у 2025 році за результатами проведеного аудиту та звірки між юридичною та фінансово-економічною службами Університету виявлено обставину відсутності як оригіналу виконавчого листа у справі № 520/3530/2020, так і виконавчих проваджень з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 р. у цій справі.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків у всіх абсолютно випадках.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 25.09.2025 р. у справі № 560/12531/24.
Судовим розглядом встановлено, що заявником не надано жодного доказу, що введення воєнного стану з 24.02.2022 р. вплинуло на своєчасне звернення його до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа в справі № 520/3530/2020, термін пред`явлення якого до виконання закінчився в листопаді 2020 року. 
Також заявником ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів поважності пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа в справі № 520/3530/2020 з листопада 2020 року по 24.02.2022 р. 
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не надано належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа в справі № 520/3530/2020, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення цієї заяви.
Оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчого листа в справі № 520/3530/2020 закінчився в листопаді 2020 року, то суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта, що ним не пропущено строку звернення до виконання судового рішення в справі № 520/3530/2020, так як Законом України “Про внесення зміни до розділу XIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження” від 15.03.2022 р. № 2129-IX встановлено, що строки пред`явлення виконавчих документів вважаються перерваними до дня припинення або скасування воєнного стану. 
Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 р. по справі № 520/3530/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено 16.02.2026 року