П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/39026/24	

Категорія 111030000	Головуючий у суді І інстанції: Катаєва Е.В. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса	
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №53185/15-32-23-01-17 від 04.12.2024 року, мотивуючи його тим, що відповідач вийшов за межі періоду перевірки з 09.10.2018 по 30.06.2024, оскільки станом на 30.06.2024 року у позивача був відсутніи? обов`язок подання звіту про контрольовані операції за 2023 рік, строк подання такого звіту визначено до 01.10.2024 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №53185/15-32-23-01-17 від 04.12.2024 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” застосовано штрафну санкцію на загальну суму 805 200 грн. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що судом І інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи у їх сукупності, постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема щодо повноти дослідження обставин справи, та є такою, що підлягає скасуванню.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ТОВ “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” 09.10.2018 року зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як суб`єкт господарювання, що здійснює господарську діяльність за основним видом економічної діяльності код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами. Інші види діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі наказу ГУ ДПС від 04.10.2024 №10107-п проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 09.10.2018 по 30.06.2024, валютного законодавства за період з 09.10.2018 по 30.06.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09.10.2018 по 30.06.2024, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.
За результатом перевірки складено акт від 18.11.2024 року №50947/15-32-07-01-14, згідно з яким перевіркою встановлено, що звіт про контрольовані операції за 2023 рік ТОВ “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” до ДПС України не подано, чим порушено вимоги п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України.
На підставі акту перевірки ГУ ДПС прийнято ППР №53185/15-32-23-01-17 від 04.12.2024 року, яким до ТОВ “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” за порушення вимог п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.120.3 ст.120 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф), яку розраховано у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (300*2684 грн = 805 200 грн).
Позивач, вважаючи ППР №53185/15-32-23-01-17 від 04.12.2024 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскаржив його до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДПС вийшов за межі перевірки, чим допустив порушення процедури проведення перевірки, та не довело правомірність оскаржуваного ППР №53185/15-32-23-01-17 від 04.12.2024 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 805200 грн, а тому вказане ППР є протиправним та підлягає скасуванню.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з п.п.75.1.2 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
За змістом п.п. “в” п.п.39.2.1.1 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав.
Під час визначення переліку держав (територій) для цілей п.п. “в” п.п.39.2.1.1 ст.39 ПК України Кабінет Міністрів України враховує такі критерії:
держави (території), віднесені до переліку офшорних зон, затвердженого Кабінетом Міністрів України;
держави (території), віднесені до переліку держав (юрисдикцій), що не виконують чи неналежним чином виконують рекомендації міжнародних, міжурядових організацій, задіяних у сфері боротьби з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення;
держави (території), компетентні органи яких за результатами двох послідовних звітних (податкових) періодів (років) не забезпечують своєчасний та повний обмін податковою та фінансовою інформацією (зокрема інформацією щодо кінцевого бенефіціарного власника) на запити центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (п.п.39.2.1.2 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України).
Згідно Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п.п.39.2.1.2 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1045 (в редакції від 05.06.2024, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до нього включено Республіку Молдова.
При цьому, господарські операції, передбачені п.п.39.2.1.1 визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови: 
річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік; 
обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік (п.п.39.2.1.7 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України).
Згідно з розділом 3.3.2 акту перевірки від 18.11.2024 року №50947/15-32-07-01-14, контролюючим органом встановлено, що згідно податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік (реєстраційний №9382610144 від 09.02.2024) річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку (за вирахуванням непрямих податків), складає 276 138 200 грн, що перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік та згідно даних бухгалтерського обліку протягом звітного періоду здійснював господарські операції з нерезидентом, які мають ознаки контрольованих, відповідно до п.п.39.2.1.1 та п. п. 39.2.1.7 п.39.2 ст.39 ПК України відносини з нерезидентом Молдови перевищують 10 млн. грн.
Також в акті зазначено, що в періоді, який охоплений перевіркою, ТОВ “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” здійснював господарські операції з нерезидентом “LEGAL ENERGY” SRL (Республіка Молдова): обсяг господарських операцій з зазначеним нерезидентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку у 2023 році перевищує вартісний критерій 10 мільйонів гривень та складає 55 616 050 грн. Країна реєстрації нерезидента - Республіка Молдова входить до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим п.п.39.2.1.2 п.п.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1045.
Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що операції ТОВ “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” з нерезидентом “LEGAL ENERGY” SRL (Республіка Молдова) за 2023 звітний рік являються контрольованими.
Позивачем не заперечується віднесення господарських операцій з нерезидентом “LEGAL ENERGY” SRL (Республіка Молдова) до контрольованих, однак він вважає, що відповідач вийшов за межі періоду перевірки з 09.10.2018 по 30.06.2024, оскільки у вказаний період у нього був відсутній обов`язок подання звіту про контрольовані операції за 2023 рік.
Згідно з п.п.39.4.1 п.39.4 ст.39 ПК України для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.
Відповідно до п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції.
Таким чином, звіт про контрольовані операції за податковий період 2023 року підлягав поданню до 1 жовтня 2024 року.
Згідно з наказом ГУ ДПС від 04.10.2024 №10107-п, перевіркою охоплено період лише до 30 червня 2024 року, тоді як граничний строк подання звіту спливав уже після завершення цього періоду.
Отже періодом, що перевірявся ГУ ДПС, не охоплювався граничний строк подання платником звіту про контрольовані операції за 2023 рік.
Неподання звіту про контрольовані операції може бути констатоване виключно у періоді після спливу визначеного законодавством граничного строку його подання, але вказаний строк (до 1 жовтня 2024 року) виходив за межи строку, якій підлягав перевірки (до 30 червня 2024 року).
За таких обставин контролюючий орган не мав правових підстав для висновку про наявність факту неподання звіту та, відповідно, для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на цій підставі.
Отже, під час проведення перевірки відповідач допустив порушення процедури її здійснення, оскільки висновок про неподання звіту про контрольовані операції до 01.10.2024 року зроблено поза періодом, якій підлягав перевірки з 09.10.2018 по 30.06.2024 року. Таке порушення є суттєвим, адже воно вплинуло на правомірність висновків контролюючого органу та призвело до безпідставного застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій. 
Саме в ході перевірки ТОВ “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” до ДПС України подано: - Звіт про контрольовані операції за 2023 рік (реєстраційний №9387427793 від 08.11.2024), кількість поданих додатків: 2, загальна сума контрольованих операцій, відображена у звіті 55 727 397 грн; - Уточнюючий звіт про контрольовані операції за 2023 рік (реєстраційний №9387436495 від 08.11.2024) кількість поданих додатків: 2, загальна сума контрольованих операцій, відображена у звіті 55 727 397 грн.
Подану звітність відповідачем не прийнято на підставі п.п.39.4.2.1 п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України, згідно з яким платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати звіт (уточнюючий звіт) про контрольовані операції за звітний період, який перевіряється.
Проте питання відповідальності за подання, несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за 2023 рік (строк до 01.10.2024 року) не повинно було вирішуватися за результатами перевірки, яка охоплювала період з 09.10.2018 по 30.06.2024 року. 
Суд не приймає доводи позивача, що оскільки ТОВ “ОІЛ-ТРАНС ОДЕСА” не є учасником міжнародної групи компаній то в нього взагалі відсутній обов`язок подавати звіт про контрольовані операції, враховуючи наступне.
Згідно з пп. 39.4.2 ст. 39 ПК України у редакції, що діяла до набрання чинності Закону України №2970-ІХ від 20.03.2023 “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки”, платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.
Закон №2970-ІХ набрав чинності 28.04.2023 року, у зв`язку з чим п.п. 39.4.2 ст. 39 ПК України зазнала змін та передбачає, що платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції.
Платники податків, які є учасниками відповідної міжнародної групи компаній та у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.
Згідно з п.53 Підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення ПК України норми пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу щодо, зокрема, подання платниками податків повідомлення про участь у міжнародній групі компаній - вперше застосовуються у 2021 році за 2020 рік. Платники податків, які є учасниками відповідної міжнародної групи компаній і які у 2022 році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подати до 1 жовтня 2023 року повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.
Отже, чинна редакція п.п.39.4.2 ст.39 ПК України чітко визначає, що обов`язок подання звіту про контрольовані операції покладається на всіх платників податків, які здійснювали такі операції у звітному році, незалежно від того, чи є вони учасниками міжнародної групи компаній. Водночас обов`язок подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній виникає виключно у тих платників податків, які належать до відповідної міжнародної групи та здійснювали контрольовані операції у звітному періоді.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те, що ГУ ДПС вийшов за межі перевірки, чим допустив порушення процедури проведення перевірки, та те, що відповідачем недоведено правомірність оскаржуваного ППР №53185/15-32-23-01-17 від 04.12.2024 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 805200 грн, а тому вказане ППР є протиправним та підлягає скасуванню. 
Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (т.1 а.с. 199) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року по справі № 420/39026/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик   О.І. Шляхтицький