С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1359/26
В справі 760/10708/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

І. Вступна частина
31 березня 2026 року в місті Києві
Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Коробенка С.В., 
за участю секретаря судового засідання Левіцької Н.О. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

ІІ. Описова частина
У квітні 2025 року Позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, в якому просив суд:
- стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 149.316,00 грн матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири;
- стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення оцінки розміру матеріальної шкоди в сумі 7.000,00 грн;
- стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1.563,16 грн
Позовні вимоги Позивачем обґрунтовуються наступним.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 28.03.2000, зареєстрованим у БТІ на праві приватної власності та записаним у реєстрову книгу за реєстровим № 41715 від 30.03.2000.
Зазначена квартира, як вказує Позивач, була залита водою з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власниками якої відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є: ОСОБА_4 (1/2 частка) та ОСОБА_5 (1/2 частка) на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кудрявцевою А.П. від 25.06.2020 за № 572.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітніми особами, а тому, як зазначає Позивач з посиланням на ч. 1 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою, відшкодовується її батьками. Батьками малолітніх власників квартири є Відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Позивач вказує, що 03 вересня 2024 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ТВК-2000» у складі комісії керуючої справами ОСББ «ТВК-2000» Аверіної Л.М., сантехніка ОСББ «ТВК-2000» Будніченка І.Г. та власника кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_1 складено Акт про залиття.
Згідно з вказаним актом, під час обстеження квартири АДРЕСА_3 на предмет усунення наслідків протікання виявлено пошкодження: житлова кімната 2-го поверху площею 16,4 кв.м (відійшов від стіни плінтус, деформувався паркет орієнтовно 2 кв.м, відклеїлися шпалери стіни орієнтовно 3 кв.м, плями на підвісній стелі орієнтовно 1,5 кв.м); ванна кімната 2-го поверху площею 6,1 кв.м (плями на підвісній стелі); кухня 1-го поверху площею 13,4 кв.м (відійшов від стіни плінтус, плями на підвісній стелі); ванна кімната 1-го поверху площею 4,3 кв.м (плями на стелі, відійшла плитка від стіни, відшарування та сколювання краю при падінні керамічної плитки ревізійної дверці).
Сантехніком ОСББ шляхом перекриття стояків та поступового їх підключення було встановлено місце протікання - у санвузлі 1 поверху квартири АДРЕСА_4 , а саме протікання шлангу, який є частиною внутрішньої розводки та встановлений після лічильника води. Внаслідок протікання шлангу вода поступово збиралася в пустотах плит перекриття та протікала до квартири АДРЕСА_3 .
Як зазначає Позивач, відповідно до Звіту № 14/25 про оцінку збитків, нанесених власнику квартири АДРЕСА_5 , складеного 10.03.2025, розмір матеріальних збитків, завданих йому в результаті залиття квартири, виявленого 03.09.2024, становить 149.316,00 грн.
За здійснення оцінки матеріального збитку Позивачем витрачено 7.000,00 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт від 01.04.2025 та квитанцією №3336315 серії 03 ААВ від 01.04.2025, і зазначені витрати Позивач також відносить до шкоди заподіяної з вини власників вищерозташованої квартири.
Позивач зазначає, що на його неодноразові звернення відшкодувати заподіяну шкоду Відповідачі не реагують, у зв`язку з чим він був змушений звернутися до суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження.
29.12.2025 на виконання ухвали суду про витребування доказів до суду надійшла копія нотаріальної справи щодо посвідчення договору дарування квартири від 25.06.2020.

У судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Додатково зазначив, що протягом кількох років квартира Відповідачів пустує, оскільки вони виїхали за кордон, де проживають і до сьогодні, а ключі від квартири передали консьєржу, у зв`язку з чим доступ до квартири наявний. Позивач також вказав, що залиття відбувалося протягом тривалого часу, допоки не було встановлено його причину. За словами Позивача, у телефонній розмові Відповідач ОСОБА_3 визнав свою вину у залитті квартири Позивача, проте запропонована ним сума в якості відшкодування була явно недостатньою.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву не подали, у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.
За клопотанням Позивача суд ухвалив розглядати справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.

ІІІ. Мотивувальна частина
Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 28.03.2000, зареєстрованим у Київському БТІ на праві приватної власності та записаним у реєстрову книгу за реєстровим № 41715 від 30.03.2000.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 421616202 від 08.04.2025, квартира АДРЕСА_6 належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_4 - 1/2 частка та ОСОБА_5 - 1/2 частка, на підставі Договору дарування квартири, посвідченого 25.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кудрявцевою А.П. за реєстровим № 572.
З матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення вищевказаного договору дарування, яка надійшла до суду 29.12.2025 на виконання ухвали про витребування доказів, судом встановлено, що дарувальником квартири є ОСОБА_2 , яка подарувала квартиру по 1/2 частці кожному своїм малолітнім синам - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від імені малолітніх обдаровуваних з дозволу органів опіки та піклування діяв їх батько - ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітніми особами, яким на момент виникнення спірних правовідносин (03.09.2024) виповнилося 9 років. Їх батьками є Відповідачі - ОСОБА_2 (мати) та ОСОБА_3 (батько).
Факт залиття квартири Позивача підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі електропостачання, холодного водопостачання (або гарячого водопостачання) від 03.09.2024, складеним ОСББ «ТВК-2000» у складі комісії: керуючої справами ОСББ «ТВК-2000» Аверіної Л.М., сантехніка ОСББ «ТВК-2000» Будніченка І.Г. та власника кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_1 .
Відповідно до вказаного Акту, під час обстеження квартири АДРЕСА_3 комісією зафіксовано пошкодження в чотирьох приміщеннях квартири: житловій кімнаті 2-го поверху площею 16,4 кв.м (відійшов від стіни плінтус, деформувався паркет орієнтовно 2 кв.м, відклеїлися шпалери стіни орієнтовно 3 кв.м, плями на підвісній стелі орієнтовно 1,5 кв.м); ванній кімнаті 2-го поверху площею 6,1 кв.м (плями на підвісній стелі); кухні 1-го поверху площею 13,4 кв.м (відійшов від стіни плінтус, плями на підвісній стелі); ванній кімнаті 1-го поверху площею 4,3 кв.м (плями на стелі, відійшла плитка від стіни, відшарування та сколювання краю при падінні керамічної плитки ревізійної дверці).
Причиною залиття квартири АДРЕСА_3 комісією визнано протікання шлангу у санвузлі 1 поверху квартири АДРЕСА_4 , який є частиною внутрішньої розводки та встановлений після лічильника води. Внаслідок протікання шлангу вода поступово збиралася в пустотах плит перекриття та протікала до квартири АДРЕСА_3 . Зазначений шланг є частиною внутрішньої системи водопостачання квартири АДРЕСА_4 та не належить до спільного майна багатоквартирного будинку, що виключає відповідальність обслуговуючої організації за його технічний стан.
Щодо правових підстав для задоволення позовних вимог суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, за загальним правилом деліктної відповідальності вина заподіювача шкоди презюмується, і обов`язок доказування відсутності вини покладається на Відповідача.
Відповідно до частини четвертої статті 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує.
Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 10 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.
Відповідно до статті 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.
Згідно з пунктом 11 вказаних Правил власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.
Разом з тим, як встановлено судом, власниками квартири АДРЕСА_4 є малолітні особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким на дату залиття (03.09.2024) виповнилося 9 років.
Відповідно до статті 31 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право вчиняти дрібні побутові правочини. Правочин, який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності, може бути згодом схвалений її батьками (усиновлювачами) або одним з них, з ким вона проживає, або опікуном.
Відповідно до статті 32 Цивільного кодексу України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Батьки управляють майном, що належить малолітній дитині, без спеціального на те повноваження.
Відповідно до частини першої статті 1178 Цивільного кодексу України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.
Таким чином, оскільки малолітні власники квартири АДРЕСА_4 не можуть самостійно нести відповідальність за шкоду, завдану їх майном, обов`язок з відшкодування такої шкоди покладається на їх батьків - Відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які як законні представники малолітніх дітей зобов`язані управляти їх майном, у тому числі забезпечувати належний технічний стан квартири та інженерного обладнання в ній.
Неналежне виконання Відповідачами обов`язку з утримання квартири АДРЕСА_4 , зокрема внутрішньої системи водопостачання, що виявилося у протіканні шлангу, встановленого після лічильника води, свідчить про наявність їх вини у заподіянні шкоди Позивачу. При цьому, як встановлено з пояснень Позивача, Відповідачі виїхали за кордон, квартира тривалий час пустувала, залиття відбувалося протягом тривалого часу, що свідчить про відсутність належного контролю Відповідачів за технічним станом належного їм на праві управління майна.
Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подали, жодних доказів відсутності їх вини у залитті квартири Позивача суду не надали, презумпцію вини заподіювача шкоди, встановлену частиною другою статті 1166 Цивільного кодексу України, не спростували.
Щодо розміру матеріальної шкоди суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до Звіту № 14/25 про оцінку збитків, нанесених власнику квартири АДРЕСА_5 , складеного 10.03.2025, розмір матеріальних збитків, завданих Позивачу в результаті залиття квартири, виявленого 03.09.2024, станом на момент складання звіту становить 149.316,00 грн.
Зазначений Звіт складено на підставі Акту про залиття від 03.09.2024, перелік та обсяг робіт з відновлення квартири відповідає характеру та обсягу пошкоджень, зафіксованих в Акті, а тому суд визнає Звіт належним та допустимим доказом розміру завданої шкоди.
Крім того, Позивачем понесено витрати на проведення оцінки розміру матеріального збитку в сумі 7.000,00 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт від 01.04.2025 та квитанцією № 3336315 серії 03 ААВ від 01.04.2025. Зазначені витрати є збитками Позивача, понесеними у зв`язку з необхідністю визначення розміру шкоди для захисту своїх прав, а тому підлягають відшкодуванню.
Щодо солідарного характеру відповідальності Відповідачів суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Оскільки обидва Відповідачі як батьки малолітніх власників квартири АДРЕСА_4 є особами, відповідальними за утримання цієї квартири, і шкода Позивачу була завдана внаслідок їх спільної бездіяльності щодо належного утримання майна, Відповідачі несуть солідарну відповідальність перед Позивачем.
Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з Відповідачів солідарно на користь Позивача, становить 156.316,00 грн, з яких: 149.316,00 грн - матеріальна шкода, завдана залиттям квартири, та 7.000,00 грн - витрати на проведення оцінки розміру матеріального збитку.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката мають бути документально підтверджені та доведені. Для цього до суду має бути подано договір про надання правничої допомоги (або копію такого договору), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано: Договір про надання правничої допомоги б/н від 11.04.2025, укладений між адвокатом Чемерисом Іваном Вікторовичем, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4755/10 від 26.01.2012, та ОСОБА_1 ; Акт виконаних робіт № 1 від 18.04.2025 до вказаного договору.
Відповідно до Акту виконаних робіт № 1 від 18.04.2025 адвокатом виконано наступні роботи: складання позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири (8 год.) - 4.000,00 грн; складання клопотання про витребування доказів та клопотання про виклик та допит свідків (2 год.) - 1.000,00 грн; складання заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно (4 год.) - 2.000,00 грн. Загальна вартість виконаних робіт становить 7.000,00 грн. Адвокат підтвердив отримання від Клієнта повної оплати за виконані роботи в сумі 7.000,00 грн готівкою під час підписання Акту.
Суд, оцінивши обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, складність справи, час, витрачений адвокатом на підготовку процесуальних документів, а також наявність документального підтвердження понесених витрат, вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7.000,00 грн обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню з Відповідачів.
Щодо розподілу інших судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1.563,16 грн. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, зазначена сума судового збору підлягає стягненню з Відповідачів в рівних частках на користь Позивача.
Витрати на правничу допомогу в розмірі 7.000,00 грн також підлягають стягненню з Відповідачів в рівних частках на користь Позивача відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України.

ІV. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 22, 319, 322, 1166, 1178, 1190, 1192 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 151 Житлового кодексу Української РСР, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 156.316 грн 00 коп.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному у розмірі 4281 грн 58 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному у розмірі 4281 грн 58 коп.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя