Справа № 611/1359/25
Провадження № 1-кп/611/27/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеконференції), 
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
провівши в приміщенні Барвінківського районного суду судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному 03 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025221070001066, за обвинуваченням 

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №258 від 30.08.2025 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду сержант-менеджера 3 категорії персоналу штабу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України молодший сержант ОСОБА_4 зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки рід час використання зброї.

Порушуючи вимоги указаних вище нормативно-правових актів ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення дій, всупереч охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах. 

02.09.2025 близько 17:50 ОСОБА_4 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння (1,7% етанолу в крові), технічно справним автомобілем марки «Seat Alhambra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю близько 100 км\год по автодорозі сполученням «Ізюм-Барвінкове» з боку с. Мала Комишуваха в напрямку м. Барвінкове на території Барвінківської ТГ Ізюмського району Харківської області, неподалік повороту на с. Курулька, намагаючись виконати маневр обгону, діючи необережно, не переконавшись в безпеці своїх дій, а також в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу руху зустрічного напрямку, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan Murano», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 та з автомобілем марки Toyota Land Cruiser, реєстраційний номер « НОМЕР_4 » під керуванням ОСОБА_6 , які рухалися по своїй смузі в бік с. Мала Комишуваха, чим порушив вимоги п. 2.9 А, п. 10.1, п. 12.6, 12.9, п.14.2 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: 
- п. 10.1. Перед початком руху перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. - п.12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:
ґ) іншим транспортним засобам....на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.
- п.12.9. Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначені у пунктах 12.4-12. 7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;
п.14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:
в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Унаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому тіла правої плечової кістки зі зміщенням з подальшою посттравматичною нейропатією правого серединного та ліктьового нервів з парезом правої кисті, що за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1 та 14.2 Правил дорожнього руху України знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з дорожньо- транспортною подією та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення так, як це викладено вище.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеному кримінальному правопорушенні доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 має статус учасника бойових дій та державні нагороди, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено. 

Отже, з урахуванням вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень можливе лише з призначенням мінімального покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.1 ст.286-1 КК України.

При цьому, вчинення дорожньої транспортної пригоди водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння, унеможливлює звільнення його від призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК, оскільки зазначеною статтею передбачена заборона у її застосуванні.

Також обвинуваченому необхідно призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.
Крім того, на підставі ст. 58 КК України, суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, приходить до висновку про наявність підстав для заміни покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у виді одного року службового обмеження для військовослужбовців, з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 , так як останній продовжує проходити військову службу.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. 

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого суді Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2025 року на майно, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення судової авто-технічної експертизи № 14919 від 20.11.2025 в розмірі 14842,80 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи № 14920 від 25.11.2025 в розмірі 21204,00 грн; судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи 17086/17361 від 14.10.2025 в розмірі 12722,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.58 КК України замінити  ОСОБА_4  основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі на 1 (один) рік службового обмеження з відрахуванням в дохід держави 20% із суми грошового забезпечення з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Під час відбування даного покарання обвинувачений  ОСОБА_4  не може бути підвищений за посадою у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2025 року, на майно в повному обсязі , а саме: 
- автомобіль «Seat Alhambra» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який не має документального власника та фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 ;
- автомобіль «Nissan Murano», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який не має документального власника та фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 ;
- автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер « НОМЕР_4 », який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 належать ФГ «КИРИЧЕНКО М», фактичним користувачем якого є ФГ «АГРО- БОРОВА».

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Seat Alhambra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, повернути належному користувачу ОСОБА_4 . 
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Nissan Murano», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, повернути належному користувачу ОСОБА_5 . 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертиз, а саме:
- судової авто-технічної експертизи № 14919 від 20.11.2025 в розмірі 14842,80 грн., 
- судової транспортно-трасологічної експертизи № 14920 від 25.11.2025 в розмірі 21204,00 грн, 
- судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи 17086/17361 від 14.10.2025 в розмірі 12722,40 грн., а всього 48769 (сорок вісім тисяч сімсот шістдесят дев`ять) гривень 20 копійок. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1