ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/1255/25	Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А. 	
Провадження № 33/817/57/26 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної  відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Цибака В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  особи, яка притягується до адміністративної  відповідальності ОСОБА_1  на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2025 року,-
В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до  ОСОБА_1  цією постановою, приєднано невідбуту частину стягнення за постановою Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді 4 (чотири) місяці 28 днів позбавлення права керування транспортним засобом і призначено  ОСОБА_1  остаточне адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці 28 днів без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн..
Згідно даної постанови, 30 серпня 2025 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Т-20-02 «Тернопіль Скалат Жванець», 221 км 200 м, між населеними пунктами с. Вигода та с. Окопи Мельнице Подільської ТГ Чортківського району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив зіткнення із мотоциклом марки Mustang MT-150, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а саме автомобіль отримав пошкодження передньої частини, а мотоцикл задньої частини, чим порушив вимоги п.2.3 б, п.12.1 Правил дорожнього руху України.
Крім того, ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме 30 серпня 2025 року о 23 год. 30 хв. на автодорозі Т-20-02 «Тернопіль Скалат Жванець», 221 км 200 м, між населеними пунктами с. Вигода та с. Окопи Мельнице Подільської ТГ Чортківського району Тернопільської області, керував автомобілем марки Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком Тернопільського обласного бюро судово-медичних експертиз №884 від 25.09.2025, результат 0, 57 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить поновити строк апеляційного оскарження, а вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених. 
Вважає постанову суду необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права.
Свої доводи мотивує тим, що суддею грубо порушено права учасників судового розгляду, оскільки справа розглянута без з`ясування усіх обставин події.
Зазначає, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, що також підтверджується показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що буди допитані в суді, але суд надав перевагу їхнім письмовим поясненням.
Вказує, що висновок, що він був водієм зроблено на підставі постанови слідчого про закриття кримінального провадження, але він не мав можливості її оскаржити, адже у зазначеному провадженні він є свідком.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити з мотивів, викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому вважаю, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити. 
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Разом з тим, ч.9 ст.294 КУпАП передбачено, що у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено. 
При цьому, ураховуючи положення КУпАП, апеляційний суд не може діяти як суд першої інстанції.
Таким чином, переглядаючи дану справу в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд позбавлений можливості виправити допущене місцевим судом порушення в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з урахуванням також того, що потерпілий постанову місцевого суду в апеляційному порядку не оскаржував.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Так, матеріалами справи повністю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема: даними які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473003; схемою до протоколу огляду місця події від 31.08.2025, протоколом огляду місця події від 31.08.2025, письмовими поясненнями  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , фототаблицею з місця події, яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у порушенні ним правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів. 
Згідно пункту 2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
п.12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Вказаних вимог ПДР України ОСОБА_2 дотримано не було, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, за що передбачена відповідальність, встановлена ст.124 КУпАП. 
Встановлені судом обставини за яких відбулася ДТП, розташування транспортних засобів у момент зіткнення, характер механічних пошкоджень їх локалізація повністю узгоджуються із встановленими судом даними розвитку подій та настання ДТП.
Таким чином, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність  ОСОБА_1  за вчинення ним даного адмінправопорушення. 
Крім того, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №473012 від 04 жовтня 2025 року  ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем марки Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 94 від 29.09.2025 у потерпілого ОСОБА_4 відмічено травматичні зміни: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, садна лівого плечового суглобу, обох кистей, правої стопи. За ступенем тяжкості, дані тілесні ушкодження належать до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я. Не виключається їх утворення під час дорожньо-транспортної пригоди 30 серпня 2025 року.
Відповідно до п.8 Розділу І Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. 
Висновком експерта №884 від 25.09.2025, встановлено, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові гр-на ОСОБА_1 відібраного медичними працівниками в приміщенні КНП Борщівська МЛ БМР 31 серпня 2025 року о 12 год. 35 хв. знайдено етиловий спирт в кількості - 0, 57%о (проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Дана концентрація етилового спирту в крові гр-на ОСОБА_1 може відповідати показникам легкого ступеня алкогольного сп`яніння. Враховуючи значний проміжок часу між ДТП та моменту забору взірця крові гр- на ОСОБА_1 (більше 12 годин) та відсутністю будь-яких об`єктивних даних щодо його стану та можливістю вживання ним алкоголю в ніч з 30 на 31 серпня 2025 року провести перерахунок на момент скоєння ДТП немає можливості.
Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.9 а ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.
Згідно постанови Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді у штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова набрала законної сили.
Вимогами ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку повторного вчинення протягом року порушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, оскільки його автомобілем заволоділи невстановлені особи, апеляційний суд оцінює критично, виходячи з наступного.
Як вбачається з пояснень свідка сторони захисту — дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 30 серпня 2025 року поїхала в с. Окопи провідати см`ю сина. Чоловік приїхав пізніше на автомобілі, який з його слів залишив на вулиці біля господарства сватів. В гостях чоловік трохи випив горілки. Ввечері між ними сталася сварка і чоловік кудись пішов. Тому, додому поверталася з невісткою, яка везла її на своїй машині. По дорозі, на узбіччі побачила непритомного хлопчину, зупинилися. На місці події також були підлітки, які повідомили, що бачили як мотоцикліста збила машина. Згодом неподалік, у кущах, виявили автомобіль чоловіка. В салоні нікого не було. 
Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_2 давала одразу після події 31.08.2025 року працівнику поліції, що вбачається з письмових пояснень, наявних в матеріалах справи. Зокрема свідок вказувала, що 30.08.2025 року близько 17:00 год. вона поїхала в с.Окопи разом із своєю невісткою до внуків. О 19:00 год. до них приїхав її чоловік ОСОБА_1 .. Подзвонив телефон і чоловік вийшов на вулицю розмовляти. Як в подальшому стало відомо від невістки ОСОБА_5 , що автомобіль ОСОБА_6 поїхав в невідомому напрямку. Після того, як вона їхала з невісткою додому між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 побачила хлопчину, який лежав в шоломі на дорозі. Вона одразу викликала швидку допомогу та почала надавати першу медичну допомогу. В подальшому побачила автомобіль чоловіка в посадці, який був пошкоджений та зрозуміла, що трапилася ДТП. Чоловіка на місці не було.
Згідно рапорту, наявного в матеріалах справи, 30.08.2025 року о 23:32 год. саме від ОСОБА_2 (дружини ОСОБА_1 ) надійшло повідомлення на лінію “102” про те, що по трасі між населеними пунктами с.Вигода-Окопи Чортківського району трапилося ДТП із потерпілими особами (збили мотоцикліста). 
З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 03.10.2025 року, долучених до матеріалів справи, вбачається, що 30.09.2025 року вона заступила на добове чергування у складі екстреної медичної допомоги та 30.09.2025 року близько 23:34 год. надійшло повідомлення про те, що між населеними пунктами с.Вихода та Окопи трапилася ДТП з постраждалими за участю мотоцикліста. Прибувши на місце події вона разом з водієм почали надавати медичну допомогу водієві мотоцикла, як пізніше стало відомо, це був гр. ОСОБА_4 , житель с. Боришківці. В той момент, коли надавали допомогу хлопцю, коло них знаходилася гр. ОСОБА_2 , яка була дуже розхвильована через те, що вони довго не могли привести водія мотоциклу до свідомості, привівши його до стабільного стану, до них прибігли невідомі хлопці та сказали, що в бур`янах далеко від дороги, приблизно 20 метрів, знаходиться легковий автомобіль з пошкодженнями, з розбитим лобовим склом із сторони водія. Після цього вона побігла до даного автомобіля, щоб перевірити чи немає там постраждалих осіб. Прийшовши до автомобіля, почала відкривати двері та дивитися чи нікого немає. З переду нікого не було, а коли відкрила задні двері, то там у напівлежачому положенні був чоловік, після чого вона почала перевіряти йому пульс, який в нього був нормальний, зовнішньо без тілесних ушкоджень,сидів у сорочці та шортах, віком приблизно 50 років, з переду із залисинами на голові, в стані глибокого сп`яніння, тому що не могла його розбудити. В цей момент підійшли ті самі хлопці та сказали, що біля швидкої стало погано жінці гр. ОСОБА_2 , яка впала в обморочний стан. Надавши їй допомогу вона повернулася до автомобіля, як пізніше взнала, що на сидінні автомобіля Вольцваген Тауран д.н.з. НОМЕР_1 до якого вона підходила, сидів гр. ОСОБА_1 на задньому сидінні, який був з явними ознаками сп`яніння алкогольного. Більше на місці події нікого не було, тільки ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ..
Доводи захисника про те, що місцевий суд безпідставно взяв вказані пояснення свідка до уваги, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 їх заперечила, апеляційний суд вважає неспроможними, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, судом першої інстанції було здійснено допит свідка ОСОБА_3 , та згідно викладу її пояснень в суді, остання давала аналогічні покази, лише не змогла пояснити, чому у поясненнях, даних поліцейським вона вказала, що в автомобілі був ОСОБА_10 . Чоловіка, якого побачила у салоні автомобіля не знає.
Натомість у суді апеляційної інстанції захисник заперечив проти виклику в судове засідання свідка ОСОБА_3 з метою її допиту у присутності ОСОБА_1 та підтвердження чи спростування позиції сторони захисту. 
Також голослівними є доводи сторони захисту про викрадення належного ОСОБА_1 автомобіля перед подією, оскільки будь-яких доказів таким твердження суду надано не було і в матеріалах справи відсутні відомості з цього приводу. Про викрадення автомобіля у своїх поясненнях, наданих поліцейським одразу після ДТП ні ОСОБА_11 , ні його дружина ОСОБА_2 не повідомляли.
Отже, суд дійшовши вірного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП.
За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 
Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч. 2 ст.130 КУпАП — без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя