Справа № 344/891/26 
Провадження № 33/4808/179/26 
Категорія ч.1 ст.184 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Кукурудз 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Гринів Я.В. в інтересах ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 29.01.2026 року,-
в с т а н о в и в:

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 19.12.2025 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме постріл з іграшкової рушниці по вікну ЛДЦ "Клініка Святого Луки", що по вул. Софрона Мудрого, 22 в м. Івано-Франківськ, чим вчинив правопорушення передбачене ст.184 ч.1 КУпАП. 
Постановою Івано-Франківського міського суду від 29.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП , та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову Івано-Франківського міського суду незаконною, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права. Окрім того, судом першої інстанції не встановлено факту вчинення ним протиправної дії чи бездіяльності, що підпадає під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення, чим порушено його права. 
Вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, докази вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні, суд недостатньо уважно дослідив матеріали справи, спрощено та буквально формально підійшов до аналізу наявних доказів та розгляду справи в цілому, в ухваленій постанові суд першої інстанції стисло, не розгорнуто виклав позицію, чим здійснив неповноту даної справи. Зазначає, що фабула правопорушення не містить ознак, що передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки відсутнє зазначення конкретних фактів ухилення ним від виконання конкретних передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання його сина.
Просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі відносно нього за ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції вище наведених вимог закону та нормативних актів не дотримався.
Обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався як на докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №737978 від 05.01.2026 року, заявою ОСОБА_3 , протоколами огляду події з фототаблицями, поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Дослідивши наявні докази, апеляційний суд не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про доведеність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.
Так, частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Апеляційний суд зауважує, що за змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення від 05.01.2026 року та оскаржуваної постанови суду, не знайшло свого підтвердження в чому саме проявилася об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, зокрема те, чи взагалі ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_2 (які саме дії вчинив чи не вчинив ОСОБА_1 спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків), чи була заподіяна шкода інтересам сина, (потерпілими від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП є неповнолітні особи по відношенню яких здійснюється ухилення від виконання батьківських обов`язків), як цього вимагає диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП, є бланкетною (тобто має відсильний характер до інших нормативних актів). Разом з цим, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 05.01.2026 року, жодне посилання в ньому на порушення батьківських обов`язків ОСОБА_1 (наприклад положень ст.150 Сімейного Кодексу, тощо) відсутнє.
З урахуванням наведеного та встановлених судом апеляційної інстанції обставин, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №737978 від 05.01.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, в розумінні ст.251 КУпАП, не може підтверджувати вчинення останнім правопорушень, оскільки процесуальну процедуру та факт його складення, проведено з істотними порушеннями вимог ст.255 КУпАП.
В даному випадку, інші докази, покладенні судом в обґрунтування винності ОСОБА_1 , зокрема зазначені судом першої інстанції, при встановленні наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, правового значення не мають. Жодні належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, аналізуючи докази в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 апеляційний суд приходить до висновку, що є обґрунтований сумнів того, що останній вчинив відносно свого неповнолітнього сина ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Виходячи з вищезазначеного, вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не ґрунтуються на належно перевірених та допустимих доказах.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП поза розумним сумнівом, тому апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення,
Керуючись ст.294 КУпАП,- 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Івано-Франківського міського суду від 29.01.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.
Суддя Івано-Франківського 
апеляційного суду Б.І. Кукурудз